1923] OM NÆRINGSSTOFFENES PRODUKTIONSVÆRDI ETC. 5 



og Lindhardt, har imidlertid gjort det sandsynlig at muskel- 

 kontraktion utføres med mindre energitap med kulhydrater (især 

 druesukker) end med fett (eller eggehvite?) som energikilde, at 

 altsaa muskelkontraktion ogsaa kræver bestemte kemiske om- 

 sætninger. Fylclestgjørende eksakt- viden skabelige undersøkelser 

 over værdiforholdet mellem de enkelte næringsstoffer i arbeids- 

 foret foreligger mig bekjendt ikke. Men ved praktisk-viden- 

 skabelige forsøk med arbeidshester, hvor 1 kg. melasse (bete- 

 sirup) med 500 gr. sukker i dagsrationen blev sammenlignet 

 med 1,1 kg. blandkorn med 560 gr. stivelse + 92 gr. fordøielig 

 protein + 30 gr. fordøielig fett (æterekstrakt),fandt Nils Hansson 

 (Stockholm) at melassen fuldt kunde erstatte kornet (bestemt 

 ved vegtkontrol av hestene paa ens arbeide gjennem længere 

 tid). Er denne bestemmelse av forets værdi tilstrækkelig for 

 en tilnærmet vurdering av stivelse og sukker, kan det paradoksale 

 resultat ikke forklares paa anden maate, end at energiomsæt- 

 ningen pr. arbeidsenhet er større naar stivelse end naar sukker 

 er energikilde (kaloritallene for de to stoffer er henholdsvis 4,18 

 og 3,96 Kal. pr. gr.). Man kunde kanske ogsaa være tilbøielig 

 til at forklare sukkerets overvegt ved at det, paa grund av de 

 mindre betydelige omdannelser under fordøielsen, hurtigere op- 

 suges i masse og derfor hurtigere virker en stigning i kurven 

 for energiutvikling, hvorefter kurven atter falder temmelig hurtig. 

 Men naar sukkerrike formidler i henhold til nævnte forsøk synes 

 at ha overvegt over stivelserike gjennem et par maaneder, rækker 

 fortolkningen ikke til. 



Hvad de enkelte næringsstoffers værdiforhold i melkeproduk- 

 tionen angaar, foreligger heller ikke her eksakt- videnskabelige under- 

 søkelser. 2 serier praktisk-videnskabelige forsøk av mig, derav én til 

 sammenligning mellem poteter og turnips som for til melkeku og én 

 til sammenligning mellem potetstivelse og rent sukker til melkegjet, 

 samt én serie med poteter kontra forbeter til melkeku av Nils Hans- 

 son (Stockholm), gir nogen veiledning i spørsmaalet om forholdet 

 mellem værdiene av stivelse og sukker i denne produktion. For mit 

 vedkommende blev undersøkelsen sat igang fordi jeg paa forhaand 

 ansaa clen hos os almindelige anskuelse, at poteter er mindre værdt 

 (mindre »melkedrivende«) end forrotfrugter, for uholdbar. Mine for- 

 søk med poteter gav som resultat at tørstoffet i dem er fuldt saa 

 meget værdt som tørstoffet i rotfrugter. Hansson fandt et noget 

 gunstigere forhold for poteter, værdien av tørstoffet i forbeter 



