35 



Bilag I. 



Lysaker 21de mars 1923. 



Til 

 Christiania Videnskapsselskap ! 



Jeg tillater mig herved å foreslå at forskriftene i selskapets 

 statutter § 2 om maksimums-tallet av de to klassers medlemmer 

 blir optatt til revisjon. 



Da det nuværende maksimums-tall blev fastsatt ved statutt- 

 endringen i 1906, forelå det to noget avvikende forslag for sel- 

 skapet. Det som blev vedtatt, satte som bekjent grensen for den 

 matematisk-naturvidenskapelige klasse ved 100 medlemmer, for 

 den historisk-filosofiske klasse ved 80 medlemmer. Den ned- 

 satte statutt-komité hadde derimot foreslått 90 medlemmer for 

 den mat.-naturv. klasse, 75 for den hist.-filos. Forskjellen mellem 

 de to klasser var altså efter dette forslag bare 15, men blev ved 

 beslutningen satt til 20. 



De maksimums-tall som dengang blev vedtatt, hadde sin 

 naturlige forutsetning i det daværende faktiske medlemstall: 

 den mat.-naturv. klasse hadde i 1906 89 medlemmer, den hist.- 

 filos. hadde 78. En mer almengyldig begrunnelse for den for- 

 skjell som blev gjort på de to klasser, lar sig gi ved en hen- 

 visning til at de naturvidenskapelige fag har videnskapelige 

 høiskoler i landet: Universitetet, den Tekniske Høiskole, og 

 Landbrukshøiskolen. Men dertil er riktignok å merke at ved 

 Universitetet har de humanistiske fag over halvdelen av de 

 videnskapelige lærerstillinger, likesom de heller ikke er helt 

 urepresentert ved de to andre høiskoler. Og i den senere tid 

 har det utviklet sig flere og flere videnskapelige institusjoner 

 utenfor høiskolene som arbeider med historiske fag; ved Bergens 

 Museum får efterhvert både ånds- og naturvidenskapene et nytt 

 arbeidscentrum; andre museer (oldsamlinger, kunst- og kunst - 

 industri-muséer) har optatt planmessig videnskapelig arbeid av 

 historisk art, og det samme gjør Riksarkivet og statsarkivene. 

 Det nye Kulturforsknings-Institutt vil vel også komme til å 

 tilføre den historiske videnskap nye arbeidskrefter. 



