79 



Mindetale over direktør dr. H. H. Reusch 



holdt i den mat.-naturv. klasses møte den 5te oktober 1923 



av 

 W. C. BRØGGER. 



Hans Henrik Reusch var født i Bergen den 5te sep- 

 tember 1852 av forældrene Hans Leganger Reusch og 

 hustru Anne Sophie f. L o o t z. Faren (f. 22de april 1800) 

 var » kunstmaler «, en levevei som paa den tid vel neppe var 

 særdeles indbringende. Ogsaa hun, som hadde en meget vel 

 anset pikeskole, var meget kunstinteressert og malte og 

 tegnet udmerket. Reuschs far, som giftet sig i en meget sen 

 alder, døde allerede 14de juli 1854, efterlatende sig to barn, 

 sønnen Hans og en datter, den bekjendte malerinde frøken 

 Kristine Reusch (f. 16de februar 1854). Hans Reusch var 

 saaledes endnu ikke to aar gammel da han mistet sin far. 

 Moren, som blev sittende igjen som enke med to smaa barn, 

 fortsatte med skolen og rykkedes ved sin praktiske forretnings- 

 sans at oparbeide denne, saa at hun i 1875 kunde sælge den 

 med en optjent formue og av helbredshensyn tilbringe resten 

 av sit liv for det meste i sydligere egne; hun døde. i Bergen 

 høsten 1879. 



Hans Reusch hadde saaledes fra begge forældrene arvet 

 paa den ene side fremtrædende kunstnerisk interesse og evne, 

 paa den anden side betydelig pædagogisk begavelse og en viss 

 praktisk forretningssans, en arv som i en i sjelden grad sym- 

 patisk blanding gav sig utslag i hans virksomme liv. 



Hans Reusch og jeg blev studenter sammen i 1869. Vi kom 

 ogsaa til at slaa ind paa det samme studium, idet vi efter fuld- 

 endt examen philosophicum begge meldte os som studerende til 

 den matematisk-naturvidenskabelige lærereksamen. Vi tænkte 

 dengang fra først av vistnok begge to paa at bli skolemænd, 

 og da ingen av os var særlig anlagt for de matematiske fag, 

 droges vor interesse ganske naturlig over mot studiet av de 

 deskriptive naturfag. Botanikken docertes dengang ved vort 

 universitet av professor F. Chr. Schiibeler og zoologien av 

 professorene Halvor Rasch og L. Esmark. De var alle 

 adskillig oppe i aarene, og ingen av dem formaadde paa dette 

 tidspunkt mere at vække større interesse for de fag de repræ- 

 senterte. Det var derfor ganske naturlig at en betydelig og 



