80 



aandfuld personlighet som professor Theodor Kje r u 1 f 

 efterhaanden samlet vor hovedinteresse om geologien. 

 Kjerulfs styrke som lærer laa ikke netop i hvad han selv kunde 

 meddele os, men deri at han forstod at indprente os betydningen 

 av at bruke vore egne øine og se selv. Hans hovedinstrument 

 ved undervisningen var derfor de geologiske ekskur- 

 sjoner med de studerende, dels vaar og høst i Kristiania 

 omegn, dels paa forsommeren mest i de centrale landsdeler. 

 Paa en saadan ekskursion høsten 1873 til Oslo, Grønlien og 

 Kongshavn opdaget Reusch og jeg en samling meget inter- 

 essante jettegryter utenfor Kongshavn mellem chausseen og 

 fjorden, og Kjerulf foreslog da at vi to skulde undersøke disse 

 nøiere ved at tømme deres indhold av grus og sten og gjøre 

 kart og profiler av deres forekomst. 



Denne undersøkelse tok en god del av høsten og vinteren 

 1873 og avsluttedes først vaaren 1874. Den resulterte da i at 

 vi i fællesskap publicerte en liten avhandling derom, som ved 

 Kjerulfs formidling fik plads dels i en dansk populær-viden- 

 skabelig serie: »Fra Videnskabens Verden«, dels ogsaa i ovér- 

 sættelse til engelsk (i » Quart, journ. of the geol. soc. of London«) 

 og i tysk oversættelse (i »Zeitschr. d. deutsch. geol. G-es.« for 

 1874). Jeg skrev teksten og Reusch, som var vokset op med 

 tegning og kunst, leverte en række meget instruktive figurer 

 dertil, hvorav flere siden har fundet plads i talrike inden- og 

 utenlandske lærebøker i geologi. 



Dermed var begyndelsen gjort baade til Reuschs og min 

 videnskabelige bane som geologer. Vi slog os nu begge for alvor 

 paa geologi som vort hovedfag, og det fællesarbeide vi dermed 

 hadde begyndt, fortsatte vi senere gjennem flere aar. 



Sommeren 1874 skaffet Kjerulf os et litet reisestipendium 

 paa 400 kroner for at undersøke dels de nyopdagede apatit- 

 forekomster paa strøket mellem Langesund og Risør, som alle- 

 rede hadde git anledning til en ret betydelig bergverksdrift, 

 navnlig ved de i 1872 aapnede Ødegaardens gru ber i 

 Bamle, hvor der alt i 1874 var producert ca. 8500 tons apatit til 

 en værdi av henimot V2 million kroner. Denne undersøkelse 

 førte til en avhandling av os begge: »Vorkommen des Apatit in 

 Norwegen« (Zeitschr. d. deutsch. geol. Ges. 1875), som bragte 

 adskillig nyt baade av mineralogisk og geologisk interesse. 

 Manuskriptet til denne avhandling hadde vi for den geologiske 



