8 



1. Johnsen holdt et foredrag: Gildevæsenet i Norge i 

 middelalderen, oprindelse og utvikling. Foredragsholderen søkte 

 heri at paavise at gildet ikke alene som selskabelig og religiøst 

 samfund, men ogsaa som edsbroderskap har sin rot i hedendom- 

 men, idet det oprindelig likesom det hedenske fostbræoralag gik 

 ut paa blodhevn. Først gjennem overgangen til edsbroderskap blir 

 det gamle selskabelig-religiøse samdrikkelag et gilde i middelaldersk 

 forstand, og denne overgang maa være fuldbyrdet senest i tiden 

 omkring aar 1000, da den norske paavirkning paa de angelsaksiske 

 gildestatutter fra første halvdel av Ilte aarhundrede viser at 

 gildevæsenet i Norge allerede paa den tid var utviklet i sine 

 hovedtræk. 



Gildets assurance mot tap, foraarsaket ved ildebrand, kvæg- 

 sott, indbrud, skibbrud osv., bunder efter foredragsholderens me- 

 ning i den sedvanemæssige, gjensidige hjælpsomhet, der i Norge 

 likesom i de tyske Nachbarschaften har været utøvet av granner 

 og sambygdinger allerede i forhistorisk tid. Det samme gjæl- 

 der gildebrødrenes og gildesøstrenes pligt til at følge hinanden 

 til graven, idet denne pligt var begrænset til avdødes sambyg- 

 dinger. Granne- og bygdelagene dannet i det hele grundstenene 

 i gildets organisation og gaar igjen i dets sveite-inddeling. 



Ogsaa gildets ordensreglement, dets ceremoniel og bøte- 

 system har sine røtter i hedensk tid, men er omdannet og 

 videreutviklet efter kristendommens indførelse under geistlig 

 ledelse. Sin høieste utvikling naar gildet i det 12te og 13de 

 aarhundrede. Det er endnu paa den tid et helt selvstyrt sam- 

 fund. I det 14de aarh. gaar det økonomisk tilbake, assurancen 

 falder væk. Selvstyret indskrænkes, vistnok efter tysk forbillede, 

 gjennem oprettelsen av oldermands-institutionen. Ved siden av 

 drikkelaget er det nu væsentlig den katolske kultus som holder 

 gildene i Norge oppe, og de faldt derfor hurtig bort efter 

 reformationen. 



Foredraget vil i sin helhet bli trykt i » Historisk Tidsskrift«, 

 4. række, bd. V. 



2. Sopp gav 3 mindre meddelelser: 



1) Han omtalte at han paa en aspestubbe hadde fundet 

 en liten røksopform som mikroskopisk viste sig at være en 

 ganske anden struktur med oidiefrugtformer i et lukket frugt- 

 legeme. Oidienes form tydet hen paa en Strofaria Inosybe eller 

 nærstaaende hatsopper. Paa den samme stubbe vokste en liten 



