12 



Matematisk-naturvidenskabelig klasse. 16de april. 



(Formand: Schroeter. Sekretær: D. Isaachsen). 



(Tilstede: Becke, W. C. Brøgger, Gade, D. Isaachsen, Lynge, 

 Rekstad, Reusch, Schroeter, Størmer, Winge). 



1. Formanden hilste professor F. Becke fra Wien, som 

 var tilstede i møtet, velkommen som utenlandsk medlem av 

 selskapet. 



2. Universitetsstipendiat, statsgeolog Thorolf Vogt holdt 

 et foredrag: Det teoretiske grundlag for endel geologiske 

 processer. Foredragsholderen omtalte indledningsvis at de smelte- 

 masser som trænger op fra jordens indre, indeholder en gehalt 

 av gasarter som undviker fra lavaerne. Hvorledes disse gas- 

 arter optræder i dypbergartene, og hvorledes de gir anledning 

 til pigmatikdannelse, pneumatolytisk kontaktmetamorfose o. s. v., 

 blev utredet fra et fysikalsk-kemisk synspunkt. Det teoretiske 

 grundlag herfor var levert av den hollandske forsker Smits. 

 Det blev præcisert, at enhver magma maatte levere en gasfase 

 ved avkjølingen før man naadde ned til den vanlige opløsning. 

 Paa grundlag av teorien blev der foretat en utvidelse av pro- 

 fessor J. H. L. Vogts smelte-diagram for feldspatene, som er 

 den vigtigste av alle mineralgrupper. Der blev end vid ere frem- 

 holdt momenter som støttet en av P. Eskola fremsat teori, der 

 angik kontaktmetamorfosen i de dypeste nivaaer. 



Nivaaet for den isostatiske utjevning, der ligger 124 km. 

 ned i jorden, blev nærmere omtalt. 



Ved dette nivåa utjevnes alle masseforskj eller i jordskorpen. 

 Man vet baade fra tyngdemaalinger og fra andre undersøkelser 

 at jordskorpens ujevnheter er avballancert, saaledes at der f. eks. 

 er lettere materiale under høifjeldet end under havdyp. Det 

 blev fremholdt, hvorledes det isostatiske utjevningsnivaa falder 

 nogenlunde sammen med det nivåa inde i jorden hvor stoffene 

 gaar over fra flytende form til gasform, og at dette fænomen 

 kan tænkes at gi en enkel fysikalsk forklaring paa isostasien. 



De fysikalsk-kemiske undersøkelser spiller nu en større og 

 større rolle i geologien. At store deler av denne videnskap 

 trækkes ind under de fysikalsk-kemiske lovers rækkevidde, er en 

 meget naturlig ting. Det betyr kun at vi ogsaa i naturens store 

 laboratorium benytter de lover, som daglig anvendes paa de 

 processer vi selv sætter igang i laboratoriene. 



Foredraget fremkaldte bemerkninger av W. C. Brøgger. 



