26 



Sammenhængen av det hele er vistnok den, at kongen, som 

 nødvendig var, har omgit sig med en livvagt. Denne har 

 staat under kommando av Kaile Vipna og muligens Aule Vipna. 



Kaile Vipna bindes, men befries av Mastarna, paa hvis 

 side staar Rasce og Kamitlna. Vi maa her stanse lidt ved de 

 nævnte navne. 



Mastarna er senere oversåt paa latin med Servius. 

 Servius kommer av ser v us, en træl. Servius er altsaa den 

 der nedstammer fra, eller hører til en træl. 



En træl kaldtes altsaa paa etruskisk mastar, -na svarer til 

 -ius. Vi har den samme endelse i Kamitlna. Kamitl, det romerske 

 Camillus, er et fønikisk ord, som betyr: tempeltjener; -na, den 

 som hører til eller stammer fra en saadan. 



En føniker er altsaa kommen til Rom, og den Camillus 

 som nævnes her, er en efterkommer av denne. Camillus's fami- 

 lie nedstammer formodentlig fra — eller staar i forbindelse med 

 Samothrake med de bek j endte mysterier eller orgier der senere 

 forplantet sig til Rom og der foranlediget det bekjendte Senatus 

 consultum de Bachanalibus, hvorom vi har talt i avhandlingen: 

 Die . romische Geschichte nach den neuesten Forschungen etc. 

 pag. 30. 



For altsaa at vende tilbake til vor opgave: kong Tarqui- 

 nius i Rom. Kongen i Rom, Gnæve Tarku Rumach, hadde til 

 motstander en mand : Kaile Vipna, der var anfører for den 

 demokratiske bevægelse i Rom paa den tid. Kaile Vipna fængsles, 

 men befries av Mastarna. Kongeborgen stormes. Den scene 

 opføres som vi tidligere har beskrevet, og som ender med 

 kongens drap. I Etrurien var paa den tid, i de indre stridig- 

 heter som førtes mellem partiene i de etruskiske byer, frem- 

 vokset en klasse : condottierer, anførere for leietropper som de selv 

 hadde samlet og stillet til disposition for den som betalte bedst. 

 Baade Kaile Vipna og Mastarna hørte til denne klasse. 

 At samle og kommandere leietropper var en vanskelig sak og 

 krævet særskilte egenskaper, saaledes som i senere tider 

 Agathokles, der fra at være pottemaker i Syrakus blev hersker 

 i denne mægtige by og førte en heldig krig med Karthago. 

 Om de etruskiske condottierer hvorom vi ovenfor har talt, hører 

 vi intet bestemt. Men vi kan efter sakens natur formode at 

 de enten har styrket kongedømmet og knust det demokratiske 

 parti, eller omvendt. 



