62 



har han ogsaa belyst i flere avhandlinger og kildeutgaver. For 

 den nyeste tids vedkommende kan nævnes hans mere populært 

 skrevne biografi av erkebiskop J. A. Ekman (1915). Blandt hans 

 mange kildepublikationer vedrørende Sveriges kirkehistorie er 

 særlig at nævne utgivelsen av svenske synodalakter, som han 

 satte igang, og hvorav han selv har besørget en betydelig del, 

 særlig vedrørende erkestiftet. Ogsaa til den svenske profanhistorie 

 i storhetstiden har han levert et betydningsf uldt kildebidrag ved 

 sin utgave av grev Erik Dahlbergs dagbok (1912). 



Ved Lundstroms talrike smaaundersøkelser, som findes spredt 

 i forskjellige tidsskrifter, kan vi her ikke opholde os. Jeg næv- 

 ner blot at en hel del av dem har han selv samlet i en række 

 større skrifter, nemlig »Undersokningar och aktstycken« (1898), 

 »Skisser och kritiker* (1903) og »Fynd och forskningar« (1912 

 —1914). 



Den indsats som kanske fremfor alt vil bevare mindet om 

 professor Lundstrom som kirkehistoriker og sætte de varigste 

 spor i den svenske kirkehistorieforskning, er imidlertid hans 

 grundlæggelse av den svenske kirkehistoriske forening av 1899 

 og i forbindelse dermed av Kyrkohistorisk årsskrift. Ved dette 

 tidsskrift, som han selv redigerte til sin død, og som forlængst 

 har erobret sig en ledende stilling i Sveriges kirkehistorie- 

 forskning, har Lundstrom i særlig grad gjort sig fortjent ogsaa 

 til det øvrige Nordens taknemlighet. Naar Sverige for tiden 

 vel maa siges at indta en førende stilling i Nordens historiske 

 kirkeforskning, da har domprovst Lundstrom en betydelig del 

 av æren derfor. 



Mindetale over prof. dr. Ludv. F. A. Wimmer 



holdt i den hist.-filos. klasses møte den 28de mai 1920 



av 

 MAGNUS OLSEN. 



Da Ludv. Wimmer i 1887 blev medlem av dette selskap, 

 kunde han se tilbake paa 20 aars virksomhet som videnskabelig 

 forfatter, og i likesaa lang tid utover fortsatte han sin produk- 

 tion, til 1908, da han nær 70 aar gammel avsluttet sit livs 



