71 



ham gjennem hele livet. Da faderen forflyttedes til Sorø, kom 

 han i 1849 i den lærde skole der, -Akademiet". Allerede i 

 skoletiden tiltrak matematiken sig hans interesse, og denne deltes 

 av en skolekamerat, den senere professor i matematik, Julius 

 Petersen. Disse to dyrket allerede paa skolebænken proble- 

 met vinkelens tredeling, noget der hos Julius Petersen satte 

 tydelige frugter i hans doktoravhandling. Efterat Zeuthen i 

 1857 var blit dimittert fra Sorø, valgte han matematik som sit 

 universitetsstudium. Den høiere matematiks elementer lærte han 

 hos Kol lin g paa den Polytekniske Læreanstalt efter Ra mus' 

 lærebøker, paa universitetet fulgte han Jurgensens og Steens 

 forelæsninger, og paa egen haand studerte han den dengang 

 nylig fremkomne geometriske litteratur og da navnlig den fran- 

 ske matematiker Chasles' og den engelske matematiker Salmons 

 arbeider. I 1862 tok han sin magisterkonferens, og aaret efter 

 reiste han paa et reisestipendium til Paris for at studere under 

 Chasles personlig. Denne befrugtende studietid blev dog snart 

 avbrutt ved Danmarks krig med Tyskland. Han reiste hjem 

 for at paabegynde sin utdannelse som officersaspirant i artille- 

 riet, men krigen var endt inden utdannelsen var færdig. 



Z. fortsatte nu sine studier over de undersøkelser ved- 

 rørende systemer av keglesnit, som han allerede hadde paabegyndt 

 i Paris. Det lykkedes ham her paa en elegant maate at løse 

 de vanskeligheter og fjerne de tilsyneladende paradokser, som 

 hadde stanset flere av datidens geometere. Resultatet av sine 

 studier lot han fremkomme som en doktoravhandling i 1865. 



I 1871 blev Zeuthen docent ved Kjøbenhavns universitet 

 og i 1886 professor. Det var en ny akademisk lærerpost, som 

 paa professor Steens initiativ blev oprettet for at universitetets 

 matematikundervisning skulde kunne faa en tidsmæssig utvikling. 

 Desuten var han siden 1885 professor ved den Polytekniske 

 Læreanstalt. Begge steder virket han indtil han i 1910 i 70- 

 aarsalderen tråk sig tilbake. Hans store flid og arbeidskraft 

 satte sig ikke alene spor i hans forelæsningsvirksomhet og den 

 overordentlig frugtbare videnskabelige forfattervirksomhet, men 

 ogsaa i universitetets administration. Han var medlem av kon- 

 sistorium, inspector quæsturæ og 1895- — 96 universitetsrektor. 

 Han var medstifter av Matematisk Forening i Kjobenhavn og 

 redaktør av » Tidsskrift for Mathematik« 1871 — 89. Ogsaa i det 

 kirkelige liv tok han virksom del. 



