48 



arbeider: »Igneous rocks«, hvorav første del utkom i 1909, 

 anden ulike vigtigere del i 1913, og endnu mere hans sidste 

 verk »The problem of volcanism,« av 1914, indeholder en 

 række originale synspunkter og vidner om et på omfattende per- 

 sonlige iagttagelser grundet indgående kjendskap til eruptivberg- 

 arterne, deres dannelse og forekomst, og til vulkanismens van- 

 skelige problemer. Da det sidstnævnte verk kom ut, hadde han 

 allerede et sjeldent kjendskap til amerikanske og europæiske 

 moderne vulkanområder og ældre eruptionsprovinser, hadde des- 

 uten også besøkt Hawai, Philippinerne etc. Dette var ham 

 imidlertid ikke nok. I 1914 tiltrådte han en længere studiereise 

 rundt jorden for yderligere at vinde klarhet over alle de spørs- 

 mål som knytter sig til vulkanismen. Han besøkte derunder 

 først Kristiania 8 dage i juni 1914, reiste så videre over Frankrike 

 og Italien. Derfra reiste han over Ceylon til de Ostindiske øer. 

 Da krigen brøt ut, var han i Penang, den dag England gik 

 med i krigen, kom han til Java, var på Borneo da Marneslaget 

 fandt sted, var så en måned på Borneo, en måned på Bawean 

 mellem Borneo og Java, en måned på Celebes, og reiste herfra 

 igjen til Java. Besøkte så Australien, var nogen måneder på 

 Ny Seeland, derefter besøkte han Tahiti, Selskapsøerne og 

 Marquesasøerne o. s. v. Hans opgave var ved denne reise bl. a. 

 at samle beviser for uholdbarheten av den av flere petrografer 

 og vulkanologer hævdede adskillelse av såkaldte » atlantiske « 

 og »pacifiske« rækker av eruptivbergarter. Efter lV2 års fravær 

 vendte han så over Japan og San Francisco i 1915 tilbake til 

 hjemmet. 



Resulta terne av sine iagttagelser hadde han vistnok tænkt senere 

 at utgi i et større samlet verk; foreløbig publicerede han dem i 

 en række mindre avhandlinger (sammen med kemikeren E. W. 

 Morley, der utførte en mængde analyser for ham av de under 

 reisen indsamlede bergarter) i »Proceedings of The National 

 Academy of Science«, Washington: 1916 bidrag til Japans petro- 

 grafi, 1917 bidrag til øen Baweans petrografi, 1918 bidrag til 

 Sydhavsøernes, særlig Tahitis's petrografi. 



Hans iagttagelser særlig fra Tahiti viste hvorledes her masser 

 av alkalibergarter (særlige K 2 0-rike, såkaldte Vicoiter) optræ- 

 der sammen med typiske basalter, et bevis blandt mange andre 

 på uholdbarheten av en skarpere todeling av erutivbergarterne 

 i en atlantisk og en pacifisk række. 



