78 



at en skal — om end rudimentær — ogsaa tindes hos Octopoda, 

 som almindeligvis ansaaes for at være skalløse, behandler de 

 forskjellige skaldeles homologier indenfor klassen og gir i det 

 hele tat vigtige bidrag til den almindelige opfattelse av denne 

 dannelse, som ogsaa spillet en vigtig rolle ved forstaaelsen av 

 skal og skalbygning hos de fossile former. Andre cephalopod- 

 undersøkelser indeholder bl. a. den vigtige opdagelse, at hannens 

 hectocotyliserte arme ikke har den betydelige systematiske 

 værdi som de almindeligvis tillagdes, idet hinånden relativt 

 fjerntstaaende former kan ha hectocotyldannelser som ligner 

 hinånden meget, mens de kan være meget forskjellige hos nær- 

 staaende former. 



Cølenteratene var den næste dyregruppe som blev gjenstand 

 for Appellofs undersøkelser; av en række mindre arbeider om 

 disse dyr er utvilsomt undersøkelsen av aktiniene Fenja mirabilis 

 og Aegir frigidus, tagne paa den norske Nordhavsekspedition 

 og først beskrevet av Danielssen, den vigtigste. Disse aktinier 

 hadde gjennem en aarrække voldet zoologene meget besvær, 

 idet de avvek fra alle andre cølenterater ved at ha en anal- 

 aapning. Appellof paaviste imidlertid at dyrene var ganske 

 normale aktinier, som var blit beskadiget ved fangsten, hadde 

 drat sig ganske sammen, og hvor de ved beskadigelsen op- 

 staaede aapninger ikke var forstaat av Danieissen; samtidig paa- 

 viste han at begge disse — og den tredje art som beskrives 

 av D., ikke var nye, men alle den samme velkjendte av Hertwig 

 beskrevne art, Halcampa clavus, og bragte derved i det hele 

 nogen av zoologenes værste smertensbarn ut av verden. 



Appellofs betydningsfuldeste undersøkelse over Cølenterater 

 var dog avhandlingen om Aktinieutvikling (1900), som fik 

 Nansenfondets pris første gang denne utdeltes. Man fik heri 

 for første gang en meget indgaaende, dygtig skildring av to 

 aktiniearters utvikling, basert paa sammenhængende serier av 

 utviklingsstadier, som fyldte et væsentlig hul i vor embryologiske 

 viden, samtidig med at forf. viste sit generelle syn paa proble- 

 mene ved komparativt at behandle disse og en række andre 

 dyreformers utviklingshistorie. 



Jevnsides med disse morfologiske undersøkelser drev Appellof 

 ivrig biologisk-faunistiske studier i Bergensfjordene og skjær- 

 gaarden, hvad der litt efter litt bidrog til at ændre hans forsk- 

 ningsretning under Bergensperioden ; han beholdt ganske vist 



