1911] FONNAAS-SPÆNDENS INDSKRIFT 



Bugges forklaring av aih spidul er fuldstændig tilfreds- 

 stillende. Først opfattet jeg ogsaa med Bugge ti = tel = god. 

 Jeg maatte da se i \r\R (III) en nom. av et mandsnavn, subjekt 

 til aih. Jeg utfyldte til Ingia; det hadde været nom. av den 

 gen. Bugge formoder i ingisarbiske. Den hadde jo ikke voldt 

 flere, men ikke mindre vanskeligheter end genitiven. 



Til denne opfatning kom jeg idet jeg bibeholdt Bugges ord- 

 ning III— IV. Men, elter nærmere overveielse, foretrækker jeg 

 at la indskriften begynde med IV. Jeg har alt sagt at Bugges 

 argument for hans rækkefølge ikke forekom mig synderlig sterkt, 

 at de forskjellige maater hvorpaa III og IV var ridset, efter min 

 mening ikke tyder paa rækkefølgen III— IV. Læsningen av IV, 

 III, I, II har den fordel, at vi faar en naturlig rækkefølge for de 

 tre sidste rader, som da skal læses opover, først den nederste, 

 saa den midterste og tilslut den øverste. Jeg kan ogsaa tilføie 

 at den forklaring jeg har git for ^-runens isolerte stilling, i dette 

 tilfælde blir mindre usandsynlig. Det er mindre vanskeligt at for- 

 mode et saadant ordspil, om jeg saa kan sige, i begyndelsen end 

 i midten av indskriften. Runeristeren kan først bare ha tænkt 

 paa at skrive ^ = alu for sig og, idet han har villet fortsætte 

 med aih paa det andet sted, faat det indfald ikke at gjenta 

 ^-runen. 



Hvorledes det end er, er det rimeligt at forsøke rækkefølgen 

 IV — III. Paa denne maate kan man med Bugge se i ir}R (III) 

 endelsen som vi kjender av ord som Holtingan Jeg forbinder 

 disse runer med de to sidste av IV, ti, og utfylder til Talingn, 

 et navn som er os velbekjendt; vi har det i Sverige i T a 1 i n g s, 

 et gaardsnavn i Rate, Gotland, hvis eiere heter T a 1 i n g u r. 

 Likeledes findes der i Lincolnshire i England et stedsnavn 

 T a 1 1 i n g t o n, i hvilket Kemble (The Saxons in England I 

 s. 474) har set et angelsaksisk navn *T æ 1 i n g a s. Videre har 

 vi jo paa Vimosehøvelen det beslægtede hunkjøn Talingo (jfr. 

 Bugge, Aarb. f. n. 0. 1905 s. 149). 



Jeg avdeler og utfylder følgelig IV— III til aih spindul 

 Tellinga .... uten at uttale mig om resten. 



