1911] FONNAAS-SPÆNDENS INDSKRIFT 



„Wakrs søn", da hr. professor Magnus Olsen, hvem jeg fore- 

 lagde mine første bemerkninger over den her behandlede ind- 

 skrift, henviste mig til nidskriften paa Aarhus-stenen V 1 , hvor 

 ogsaa faderens navn i gen. er skrevet efter sønnens navn (asur 

 saksa) uten noget tilføiet ord for „søn". — Da Bugge hadde 

 negtet muligheten av en saadan opfatning, hadde jeg tænkt paa 

 at dele rad I i to, set i de første to runer- et navn og betraglet 

 skalka som et appellativum, hvorav genitiven hadde været av- 

 hængig, og sammenlignet skalka wakrs, baade hvad betydning 

 og ordstilling angaar, med jaewaR godagfas paa Valsfjord- 

 indskriften. 



Jeg utfylder og avdeler følgelig I og II til: Angilaskalka 

 Wakrs hiu [se. runas.] 



Jeg oversætter : Angelskalk, Wakrs søn, ridset 

 [runerne]. 



Det er ikke sjelden at der paa løse gjenstande foruten eierens 

 navn blir os angit navnet paa den mand som har ridset runerne, 

 saa det almindelige indhold som kommer frem ved dette tolk- 

 ningsforsøk ikke kan siges at være usandsynligt. 



Jeg gjør mig ingen illusion over usikkerheten av det jeg har 

 fremstillet. Det gjælder at vælge mellem større og mindre sand- 

 synligheter. Jeg tror dog at bemerkningerne om radernes række- 

 følge ikke er ubegrundede. Det kunde hænde at andre, ved at 

 læse indskriften i den orden jeg foreslaar, var heldigere end jeg 

 i sine forsøk og fandt en tolkning som vilde være mere tilfreds- 

 stillende end Bugges. 



1 Wimmer, De danske Runemindesmærker IV2 p. 217. 



2 Det er heller ikke uinuligt at tænke paa at forbinde disse runer med 

 de sidste av rad III, 



Trykt 30te august 1911. 



