14 CHR. A. BUGGE [No. 5 



inden endnu Kirken dannede en Verdenskirke, knyttet til Lokal- 

 menigheden, og de valgtes ved Afstemning, Haandsopræk- 

 ning (Did. 15, 1), og det var Episkoper, Presbytere og Diakoner. 

 Apostel var heller ikke Embedsmand, fordi han ikke hørte no- 

 gen enkelt Menighed til, men maatte føre Reiseliv (cfr. Did. 11, 

 4. 5.) Vi har seet, at „Prophet" var en Grad. Didaskalos blev 

 man, naar man havde tjent sin Tid som Neophyt (Hebr. 5, 12). 

 I samme Retning peger, at Didaskalos og de andre maatte være 

 med blandt téIelol, efterdi de skulde opdrage andre til at blive 

 véfoioi. Men réleiOL var de høitoplyste Grader i Mysterierne, 

 medens de nyfødte kun var „oplyste" (fra Daaben af) ; altsaa 

 maa der foregaa en ny Initiation allerede ved Didaskalos o. s. v. 

 I Did. 15, 2 sidestilles i Værdighed Episkoper med Propheter og 

 Diakoner med Didaskaloi. Nu ved vi af 1. Tim. 3, 6 at E p i- 

 s k o p o s ei maatte vælges blandt Neophytgradernes Indehavere. 

 Det er derfor rimeligt, at Diakonerne ialmindelighed valg- 

 tes blandt Didaskaloi og Presbyterne blandt Hyrderne, hvad der 

 gav Anledning til, at senere Pastores og Presbyteri identificere- 

 des. Sandsynligvis valgtes ogsaa Episkoperne blandt samme 

 Grads Indehavere. Af det nye Testamente kjender vi to Mænd 

 af Evangelistgraden, nemlig Timotheos (2. Tim. 4, 5) og Philip- 

 pos i Apostlenes Gjerninger, hvis Døtre indehavde Prophetgra- 

 den (Ap. Gj. 21, 8. 9.) De her opregnede Grader var réXswi- 

 Graderne. Andre kunde ikke i denne Sammenhæng nævnes, 

 da de skulde opdrage Neophyterne til vékeioi. Dertil var de af 

 Herren skjænkede Menigheden, staar der. Men det forudsætter 

 mindst een, rimeligvis to lavere Grader, hvoraf den ene m a a 

 være Discipelgraden, den anden rimeligvis Medbrodergraden. 

 Dermed faar vi 7 Grader, et betydningsfuldt Tal. Nu ved vi af 

 1. Kor. 13, 2, at Prophetgraden havde den høieste Gnosis. Alt- 

 saa var Apostelgraden en Æresgrad. 



Ogsaa 1. Tim. 3, 9 omtaler Mysteriet. Til Diakonens Egen- 

 skaber hører ogsaa den at kunne „bevare Troens Mysterium i 

 en ren Samvittighed". Derpaa lægges for ham særlig Vegt. 

 Han maa endog ikke tjenestgjøre, inden han deri særlig er prø- 

 vet (1. Tim. 3, 10). Hvorfor det? Fordi Diakonerne vogtede 



