34 



og tanke. Hans forskerblik var rettet paa den hele menneskehet. 

 Det var menneskeslegtens utviklingsgang han vilde følge; og 

 fornemmelig var det den europæiske civilisations genesis han 

 vilde prøve paa at klargjøre for sig selv og andre. Den utvidelse 

 av verdenshistoriens omraade som der netop i hans studentertid 

 aapnet sig utsigt til, fyldte ham med begeistring og glæde. Og 

 „det kan vel ikke ansees som nogen udsvævende Enthusiasme", 

 heter det i en forelæsning som han i 1868 offentliggjorde i 5te 

 bind av det maanedsskrift, „Norden", hvis utgiver han var. 

 „Thi jo bedre vi lærer Menneskehedens Udviklingsgang at kjende, 

 desto fuldstændigere kan vi fatte Menneskets Værd og Væsen, 

 dets Liv og Maal her paa Jorden. Ligesom det enkelte Menneske 

 gjerne ser tilbage paa sit eget Liv, saaledes glæder vi os og bør 

 glæde os ved at se tilbage paa den hele Menneskeheds Liv og 

 Skjæbne. Det er det mest storartede Drama, som oprnlles for 

 vort Blik" („Norden" V s. 454). 



Han mente først at den indiske oldtid vilde by ham et 

 skikket utgangspunkt for hans undersøkelser. Og for at vinde 

 et førstehaands kjendskap gav han sig til at studere sanskrit, 

 under veiledning av prof. C. A. Holmboe. Men efter nogen 

 semestres forløp maatte Indien, dets sprog og literatur, i hans 

 gunst vike pladsen for Ægypten. Ti — jeg citerer paany av 

 den netop anførte forelæsning — „Ægypterne gaar med sin 

 Historie uden Sammenligning længst tilbage i Tiden; vi kan 

 nemlig forfølge den til henved 4000 Aar f. Chr., og den er 

 baseret, ikke paa mythiske forvirrede Traditioner, men paa 

 Monumenter, opreiste samtidigt med de samme foranledigende Be- 

 givenheder og forsynede med Inskriptioner, som tydeligt angiver 

 deres Tid og Betydning. Vi har her et Stykke Historie paa 

 2000-3000 Aar. Og dette er en Historie, som ikke er samtidig 

 med den øvrige h id til bekjendte Verdenshistorie, men som tyde- 

 ligt skildrer et tidligere Kultursladium. Ægypternes Blomstrings- 

 tid gaar helt og holdent forud for den græske Tid, men mod 

 sin Slutning hænger den kulturhistorisk sammen med den græske 

 Historie. Det Stykke Historie, som den ægyptiske Archæologi 

 skaffer os, er saaledes ikke noget løsrevet Fragment, men lader 



