I en følgende periode tilføiedes hertil 25 gr. kakao og 30 gr. 

 sukker pr. dag samtidig med, at tilsvarende mængder fedt, egge- 

 hvide og kulhydrater sløifedes i nævnte kost. 



I en tredie periode brugtes i stedet ior kakao kaffe, hvoraf 

 der pr. dag blev drukket 4 kopper å 150 gr.; brødmængden i 

 nævnte kost formindskedes i forhold til den i kaffen anvendte 

 mængde sukker. 



Ved passende forholdsregler sørgedes for afgrændsning af 

 de til hver periode hørende tarmndtømmelser. 



Undersøgelserne har givet det resultat, at kakao i de nævnte 

 doser, 25 gr. pr. dag, praktisk talt ingen indflydelse havde paa 

 næringens udnyttelse i tarmen. Det samme var tilfældet for 

 kaffens vedkommende. 



Ved tidligere anstillede, andetstedsfra publicerede under- 

 søgelser var fundet, at kakao indskrænkede næringsmidlernes 

 udnyttelse i tarmen; der var imidlertid til forsøgene benyttet 

 kakaomængder indtil 100 gr. pr. dag — som langt overstiger de, 

 hvorom der i det praktiske liv blir tale. De nu af Bøckman 

 og Knutsen udførte undersøgelser viser, at en saadan virkning 

 ikke indtræder under anvendelse af 25 gr. kakao daglig, en 

 mængde, der svarer til 4 — 5 kopper eller et rundelig forbrug. 

 Det vilde efter vor opfatning, baade fordi kakao i og for sig har 

 næringsværdi, og fordi derved en større anvendelse af separeret 

 melk kunde opnaaes, være ønskelig, om det store kaffeforbrug i 

 vort land kunde søges indskrænket ved en mere udbredt brug 

 af kakao. 



En udførlig redegjørelse for de anstillede forsøg vil i nær- 

 meste fremtid blive Utstillet Videnskabsselskabet til offentlig- 

 gjørelse i dets Forhandlinger eller Skrifter. 



Kristiania, den 25de april 1912. 

 Sophus Torup. Axel Holst. E. Poulsson. 



