1912] CACAOENS VÆRD I FOLKEERNÆRINGEN 19 



1. Kvælstoffets, resp. eggehvidens udnyttelse. 



Der er i „cacaoperioden" en liden forøgelse af eggehvide- 

 tabet i forhold til „ normalperioden", 10.3 % og 11.3 % imod 

 8.0% og 8.7%; mertabet i cacaoperioden, 2.3%, resp. 2.6 %, 

 er dog adskillig mindre end den i cacaoen tilførte eggehvide 

 13.2 gr. = 4.1 % af den samlede eggehvidetilførsel i cacao- 

 perioden. Dette viser, at en betydelig del af cacaoens eggehvide 

 maa være resorberet; paa den anden side er det, naar man 

 erindrer, at af cacaoens eggehvide 40 — 50 % ikke opløses ved 

 kunstig fordøielse, det rimeligste at antage, at mertabet for den 

 væsentligste del er cacaoeggehvide. 



Ogsaa i „kaffeperioden" er der lidt høiere tab af eggehvide 

 end i normalperioden, 8.9% og 9.8% imod 8.0% og 8.7%; 

 dette fundne forøgede tab, der dog er saa lidet, at det kun spiller 

 liden rolle, stammer udelukkende fra den øvrige kosts eggehvide, 

 da kaffen ikke indeholder merkbare mængder eggehvide, og den 

 væsentligste kvælstofholdige bestanddel i kaffen, coffeinet, resor- 

 beres fuldstændig. 



Det høiere tab af eggehvide i cacaoperioden i forhold til 

 kaffeperioden, 1.4% og 1.5%, kan vistnok udelukkende tilskrives 

 cacaoeggehvidens tungfordøielighed ; den øvrige kosts eggehvide 

 er mindst lige godt udnyttet i cacaoperioden som i kaffeperioden. 



2. Udnyttelsen af de N-fri ekstraktstoffe (kulhydraterne) 



er i alle perioder omtrent lige god ; den lille forskjel, som findes, 

 falder inden feilgrænsen, som her er videre end ellers, da disse 

 stoffe er bestemt som differens. Cacaoens kulhydrater skulde 

 altsaa være godt udnyttet. 



Det vilde imidlertid vistnok være rigtigere ved beregningen 

 af det procentiske tab for cacao- og kaffeperioderne at sætte 

 sukkeret i kosten i cacao- og kaffeperioden ud af betragtning, 

 da det resorberes fuldstændig; gjøres dette, bliver tabet i cacao- 

 perioden 5.6 % og 6.1 % og i kaffeperioden 5.3 % og 5.3 %. 

 Der bliver altsaa i cacaoperioden et lidt større tab af N-fri eks- 

 traktstoffe end i normalperioden, medens tabet i kaffeperioden 



