20 P. W. K. BØCKMAN OG BROSTRUP KNUTSEN [No. 2 



bliver praktisk talt det samme som i normalperioden. Det øgede 

 tab i cacaoperioden skyldes vistnok væsentlig, at en større del af 

 de N-fri ekstraktstoffe i cacaoen ikke er knlhydrater, men andre, 

 tungt opløselige stoffe, som garvesyre, cacaorødt, etc. 



3. Fedtets udnyttelse 



er i cacaoperioden lidt bedre end i normalperioden; forskjellen, 

 0.6 °/ i begge forsøg, er dog ikke saa stor, at den kan tillægges 

 synderlig betydning. 



I kaffeperioden er derimod fedtet lidt daarligere udnyttet end 

 i normalperioden; forskjellen er 0.9% og 1.1%. Mellem cacao- 

 og kaffeperioden bliver der saaledes en forskjel i tabet af fedt 

 paa 1.5 % og 1.7 % til gunst for cacaoen. 



4. Udnyttelsen af næringens energiforhold 



er baade i cacao- og kaffeperioden en ubetydelighed daarligere 

 end i normalperioden. Gjøres der, af samme grund som for de 

 N-fri ekstraktstoffe anført, en korrektion for sukkeret, bliver 

 mertabet lidt større, nemlig i cacaoperioden 0.4 % og 0.6 % og 

 i kaffeperioden 0.5 % og 0.6 %; dette er dog ogsaa saa lidet, 

 at det ikke har nogen betydning. 



De af os anstillede forsøg har saaledes givet som resultat, 

 at cacao i mængder paa 25 gr. daglig tåget i melk øger tabet 

 af eggehvide lidt, medens tabet af fedt bliver en ubetydelighed 

 mindre. Dette stemmer meget godt med Schlesinger's og Beddies's 

 resultater, medens det staar i bestemt modsætning til, hvad 

 Neumann har fundet. Det er mulig, uden at det dog kan siges 

 noget bestemt herom, at dette kan forklares ved, at Neumann 

 har tåget cacaoen i vand og i det hele ikke brugt melk ved 

 sine forsøg, medens Schlesinger og Beddies ligesom vi har tåget 

 cacaoen i melk; dette vilde stemme med Forster's angivelse af, 

 at cacaoen udnyttes særlig godt sammen med melk. 



