17 



Magasin for Lægevidenskaben u , september 1874 og saaledes 

 dokumenterer at Hansen længe før nogen anden har set og 

 beskrevet leprabacillen. Han beretter samtidig om foretagne 

 kulturforsøk og inokulationer paa kaniner, hvilke dog alle var 

 faldne negativt ut, hvad der ikke kan forundre, eftersom fuldt 

 bevisende resultater i saa henseende endnu den dag idag neppe 

 nok kan siges at være vundne, skjønt navnlig en beretning av 

 en italiener, dr. Serra, fra forrige aar synes at love godt. 



De følgende aar fortsatte vistnok Hansen med sine under- 

 søkelser, men først sommeren 1879, da Weigerts og Kochs 

 epokegjørende farvning av bakterierne med anilinfarver var 

 blit bekjendt, mente han at ha faat et præparat, fuldt bevi- 

 sende for stavenes bakterielle natur. Sent paa sommeren samme 

 aar kom dr. Neisser fra Breslau til Bergen, og det lykkedes 

 denne ut paa høsten efter hjemkomsten til Breslau paa fuldt 

 tilfredsstillende maate at farve baeillerne og saaledes at stad- 

 fæste Armauer Hansens fund. 



Hansen offentliggjorde nu, for at der ikke skulde være tvil 

 om hans prioritet, ogsaa utførligere sine undersøkelser fra 1873 

 foruten i „Nordiskt Med. Arkiv" ogsaa i „Virchows Archiv" for 

 1880, og bacillen benævnes da saaledes nu overalt Bacillus 

 Hansen. 



Imidlertid hadde Armauer Hansen ogsaa gjennem statistiske 

 undersøkelser allerede tidligere oberbevist sig om, at de foran- 

 staltninger som hos os allerede forlængst var trufne til syg- 

 dommens bekjæmpelse, fremforalt isolationen til vore lepro- 

 serier, hadde git særdeles lykkelige resultater, og han bestræbte 

 sig derfor gjennem lovgivningen yderligere at fremme isola- 

 tionen, og specielt da i tilfælde hvor den var særlig paakrævet. 

 Ogsaa dette Armauer Hansens arbeide har hat sin store betyd- 

 ning. Allerede loven av 1877, der handler om fattige leprøses 

 forpleining, og hvorved det blandt andet forbødes at lægge 

 leprøse i lægd, men maaske endnu mere loven av 1885 synes 

 at ha hat en paatagelig virkning til at indskrænke sygdommens 

 utbredelse. Det sees nemlig av den officielle statistik, at medens 

 antallet av leprøse omkring i distrikterne før 1885 meget over- 



2 



