27 



en væsentlig rolle. Det har ogsaa for en hel del dyreformers 

 vedkommende lykkes at paavise bestemte strukturer i kimcel- 

 lerne (idio-chromosomer), som ved sin tilstedeværelse bestemmer 

 det vordende individs kjøn, idet f. eks. de hånlige kimceller 

 (spermatozoerne) er av to slags, den ene med et „chromosom" 

 mere end den anden. Eftersom befrugtningen nu sker med den 

 ene eller anden slags spermatozoer, vil individet utvikle sig til 

 det ene eller det andet kjøn, idet hunnerne hos disse former 

 stadig har et „chromosom" mere end hannerne. 



Foredraget foranlediget en bemerkning av W i 1 1 e, hvor- 

 til foredragsholderen replicerte. 



2. Joh. Kiær holdt et foredrag: Palæontologien og ut- 

 viklingslæren. Han omtalte særlig de utviklingsrækker som 

 palæontologerne har paavist. Ved de senere undersøkelser har 

 det vist sig at de aller fleste av disse ikke i virkeligheten er 

 sammenhængende rækker av ahner, men repræsenterer paa hin- 

 anden følgende trin av den utviklingsgang som flere nærstaaende 

 utviklingslinjer har gjennemgaat. De er rækker av utviklingstrin 

 som kun delvis har genetisk forbindelse. Det er særlig den bel- 

 giske palæontolog Dollo som har været banebrytende her. Av 

 størst betydning for studiet av ahnerækkerne er hans lov om at 

 utviklingen ikke kan vendes om — 1'évolution est irreversible — , 

 og hans utredning av de saakaldte specialisationskrydsningers 

 betydning. Meget faa virkelige ahnerækker er hittil paavist; av 

 disse blev elefanternes og sjøkjørenes nærmere omtalt og belyst. 

 Disse ahnerækker er de sikreste beviser for utviklingslæren som 

 kan føres i marken fra palæontologisk side. Studiet av utvik- 

 lingsrækkerne har ført de fleste palæontologer til et lamarckisk 

 standpunkt i utviklingslæren. Endvidere synes utviklingen i stor 

 utstrækning at være retningsbestemt eller ortogenetisk. De 

 dypestliggende love har vi dog endnu ikke fundet, og her staar 

 motsætningerne — hensigt eller ikke hensigt — mot hinanden 

 som tidligere. 



3. Tor up holdt et foredrag: Nogle fysiologiske syns- 

 punkter med hensyn til tilpasning og arvelighet. Foredrags- 

 holderen fremhævet at de hittil foreliggende undersøkelser over 



