69 



— at klargjøre hvad der av de levnede murrester kan paavises 

 at tilhøre det oprindelige Akershus. 



Med utgangspunkt i „Vaagehalstaarnet", hvorav levninger 

 endnu staar i østfløien, paavistes hvorledes der er fundet og 

 blotlagt rester av det andet taarn „Fuglesangen", og hvorledes 

 disse rester gir anvisning paa at det ældste Akershus ikke 

 alene har omfattet de 3 av Simon skriver nævnte taarne : Vaage- 

 hals-, Fuglesang- og Jomfrutaarnet, men at ogsaa den til 

 Haakon VI og dronning Margrete henførte nordfløi, vestfløi og 

 Knuds taarn samt den til Kristian II henførte sydfløi i deres 

 oprindelige dele maa antages at tilhøre det ældste anlæg. 



Videre paapektes de ved gravninger utenfor slottet paa nord- 

 og østsiden fundne rester av ringmure, likesom der fremholdtes 

 momenter, der peker i retning av at der til de ældste anlæg 

 ogsaa maa henregnes ytre befæstningsmure mot vest og syd. 



Foruten oplysningerne om det oprindelige anlægs omfang 

 har de bygningsarkæologiske undersøkelser bragt værdifulde op- 

 lysninger om de enkelte bygningers størrelse og indredning. 



Ved en række lysbilleder av tegninger og fotografier klar- 

 gjordes disse forhold. 



Som resultat av sine undersøkelser angaaende det ældste 

 Akershus fremla taleren en plan, visende et borganlæg omkring 

 en ytre og en indre borggaard og med en række ytre befest- 

 ninger, med sterkt befestede porttaarne med vindebroanlæg, med 

 sterke og vel placerte mure og taarne og med hovedtaarnet, 

 anlæggets donjon, Vaagehalsen, i centrum av dette og paa top- 

 pen av fjeldet, beherskende det hele. Og indenfor disse omfat- 

 tende fortifikatoriske bygverker et beboelsesanlæg med godt rum 

 ikke alene for besætningen, men ogsaa for kongefamilien, med 

 kjøkken- og kjelderrum, dagligrum og festsal. Med andre ord, 

 et mægtig og kongelig middelalderlig borganlæg, 



Foredragsholderen konkluderte med at man ikke længere 

 kan gjøre gjældende den hittidige opfatning av Akershus som 

 det uanselige oprindelige anlæg, der ved stadige tilføielser, ut- 

 bedringer og forandringer gjennem dansketiden vokset sig op, 



