I. 



Indledende Bemærkninger. 



M, 



.an maa være forsigtig, naar Talen er om Liv i Kirke- 

 samfundet, og vi har altid staaet med Spørgsmaal, naar man 

 har talt om den døde Orthodoxis Tid, som om alt Kirke- og 

 Menighedsliv da laa nede. Man hørte i 1850-Aarene en Ytring 

 som denne, at den norske Kirke ikke havde nogen Historie før 

 Hans Hauge. Det gjorde sin Nytte og bragte flere yngre Mænd 

 til at undersøge disse Forhold nærmere, og der er da ogsaa 

 leveret adskillige Bidrag til Oplysning om det 18de Aarhun- 

 dredes Kirke i Norge. Man er vel erter disse bleven mere for- 

 sigtig i sin Dom. Mange har vel været tilbøjelige til den Tanke, 

 at naar der ikke saaes Spor af Bevægelse, saa var ogsaa Livet 

 udslukket, men dette kan ikke være rigtigt. Det, vi nu forstaar 

 ved Bevægelse i Menigheden, har sikkert nok været ukjendt i 

 den lutherske Kirke indtil Pietismens Tid, da de private Op- 

 byggelsesforsamlinger i forskjellig Form kom op. I Norge fik 

 Pietismen den korte Tid, den var at finde, en stor Betydning ved 

 de Frugter, den bar i Finnemissionen, medens denne Retnings 

 Prester ikke fik øve nogen synderlig Virkning paa sin Samtid. 

 Om nogen Bevægelse i „Syvstjernens" Menigheder hører vi 

 heller ikke, om der end paa Molde 1 var adskillige, der blev vakte 

 ved Thomas v. Westens vældige Prædiken. 



„Syvstjernen" ligger før Christian den sjettes Tid, da Pie- 

 tismen fik stort Raaderum i Danmark omtrent samtidig med 



1 Se D. Thrap: T. v. Westen og Finnemissionen, S. 34. 



