8 D. THRAP. [No. 1. 



paa en eller anden Vis, men det skyldes Brødremenigheden, at 

 den kom saa tidlig som 1826. I Missionsgjerningen vil den 

 norske Kirke altid skjænke Brødremenigheden et venligt Minde. 

 — Vi tor endelig minde om den kirkelig oprevne Tid i 1850- 

 Aarene, da det saa ud til større Fare for Kirken, end der virke- 

 lig blev. Da virkede Brødremenighedens Forstander i Trond- 

 hjem, den endnn (1907) levende Tipp mann, til megen Bero- 

 ligelse deroppe. Der var i det hele kun godt at mindes, da 

 Kristianias Presteskab 7de Novbr. 1902 i festlig Sammenkomst 

 tog Afsked med Hovedstadens sidste Societetsforstander, Pastor 

 Herman Romer, under Afsyngelsen af Holms bekjendte Salme: 

 „Hvor salig er den lille Flok". — 



II. 

 Drammen. 



1721 hører vi først om religiøs Bevægelse i Drammen, da 

 Hans Stud 10de Februar blev resid. Kapellan til Bragernes og 

 Strømsø. Han var en Presteson fra Eidsberg, født 1693, depo- 

 nerede 1712 og blev Kandidat 1714 — kom hjem til Norge 

 1719, blev Feltprest i Marstrand og efter Freden forflyttet til 

 Drammen, hvor han døde Ilte Febr. 1729. Han blev gift med 

 Anne Sibille Wiel, og ved Hjælp af sine Svogre Mads Wiel og 

 Peter Arbo fik han oprettet en Fattigskole, hvor der bl. a. fabri- 

 keredes gode Strømper. Den gik ind kort efter Studs Død. 

 Stud har været anlagt paa det praktiske, og naar hans Virk- 

 •somhed fra herrnhuttisk Hold siden betegnes som „Vækkelse", 

 bliver det klart, at han har hørt til den pietistiske Kreds i Kjø- 

 bavn, og hans Virksomhed i Drammen er maaske den første 

 Yttring af Pietismen i det sydlige Norge. Vi bemærker dette, 

 da vi rimeligvis i de vakte Sjæle fra Presten Studs Tid har 

 Spiren til det Brødre-Societet, der en Tid maa have havt en 

 ikke ganske ringe Betydning i og for Drammens Menigheder. 



