34 D. THRAP. [No. 1 



Dr. Tiirck og Hustru. Disse Ægtefolk maa have været stærkt 

 grebne, og Dr. Tiirck begav sig 1740 til Herrnhut for at besøge 

 Menigheden og skaffe Bergen en fast Arbejder derfra. Det lyk- 

 kedes, og samme Aar blev Melchior Zeisberger sendt op 

 „for at tåge sig af Sjælene". Han blev der i 2 Aar, og under 

 hans Ophold var der endnu 2 andre — Meisner og Amders, 

 Huslærere hos Mariekirkens Prest Joachim Biinemann. De to 

 forste forlod Bergen 1743, og allerede da var der bleven en 

 „skadelig Splittelse" i det lille Samfund. Efter alt, hvad vi 

 kjender fra andre Kanter, ser det underligt ud, at den for sin 

 Fromhed saa høit udraabte Jens Rennord her maa have en 

 betydelig Skyld. Man faar i det hele af Brødrenes Indberet- 

 ninger et helt andet Billede af ham end det, man har fra hans 

 egne Meddelelser, Pontoppidan og Hilbrandt Meyer. Allerede i 

 Zeisbergers Tid heder det, at „han var begyndt at blive lad, ja 

 in seinem Wandel nicht exemplarisch, sonderlich in Ansehung 

 starker Getrancke". Det var navnlig Doktor Turcks Hustru, 

 som heraf tog Anstød, fik nogle Søstre med sig og holdt sig 

 for sig selv, medens to af de mest fremtrædende Mænd, Kjøb- 

 mand Haslop og Fabnkejer Valentin Fasmer (Alvøen), stod 

 paa Prestens Side. Amders blev i Bergen til 1745, men kunde 

 Intet udrette til Fred, „da Striden mest var mellem Kvinderne". 

 Den maa have været alvorlig, da man 1746 fra Herrnhut sendte 

 Biskop David Nitschmann op som Mægler og Aaret eiter 

 den ovenfor omtalte Krause. Der blev Fred, saa længe disse 

 Mænd var der, men ikke længer. Krause blev af Stiftamtmand 

 Møinichen fordreven fra Bergen 1 . Det kan ikke sees, om denne 

 strænge Forholdsregel har havt sin Grund i det Væsen, som i 

 denne Tid tog Overhaand i Brødremenigheden og truede med 

 at opløse den i Sværmeri. En Antydning hertil turde man 

 maaske finde i Hilbrandt Meyers Fortælling om Hans Petsch, 

 en Kjøbmandssøn, født 1722. Han var et godt Hoved, drog 

 1742 udenlands — som Kargadør? — henfaldt til Spil og tabte 

 Penge, men kom saa i Berørelse med Pietister, begyndte at 



Ole Backers Indberetning 3dje Maj 1769 (Arkivet i Herrnhut). 



