1908.] BRØDREMENIGHEDEN I NORGE. 41 



Studiosus og lider ingen Mangel." Det kan have sin Interesse 

 at se Fortegnelsen over flere — de fleste? — af Samfundets 

 Medlemmer. De, vi har fundet, er, foruden de 3 ovennævnte, 

 Enke Nicolay[a?] Maria v. Giilick (f 18de Septbr. 1782), Fru 

 (Lector) Cortin, Søren Nielsen, Margrethe Meyer, en Kjøbmands- 

 kone, Rebekka Strasberg (f 17de Marts 1774), Mdm. Grethe 

 Kotel (Manden, Skibsklarerer, havde givet hende Tilladelse), 

 Karen Povels (f. 2den Febr. 1709, f 10de Dcbr. 1782), Enken 

 Alida Bollmann (f. 8de Aug. 1705, f 25de Dcbr. 1782), Elling 

 Molle (f 9de Jan. 1774) og hans Hustru Johanne Molle (f 4de 

 April 1774). 



Det synes, som Bugge i Begyndelsen har befundet sig vel 

 i de smaa Forhold. Han havde endog den store Glæde at se 

 Kammerraad Ramsharts dybt sunkne Søn optagen i Samfundet 

 efter en Sygdom. Han var glad over Anlægget af Christians- 

 feld og optog den gamle Tanke om et lignende Anlæg paa 

 Mohlenpris, men det kom ikke videre. Ethvert Forsøg paa at 

 realisere denne Tanke vilde sagtens være bleven nedtordnet af 

 Joh. Nordahl Brun, som nu var bleven Sogneprest til Korskirken. 

 Det var imidlertid snart forbi med Roligheden. Enken Rebekka 

 Strasberg, 60 Aar gammel, havde siden 1744 tilhørt Samfundet, 

 været anseet og elsket. Hun holdt Syskole, hvori hun ogsaa 

 lærte Børnene Kristendom. 17de Marts 1774 fandt man hende 

 død (druknet?) „ved en Klippe ved et Vand" (Svartediget?). 

 Samtidig forkortede en anden Person, der ikke stod i Forbindelse 

 med Samfundet, sit Liv. Saadant maatte vække Opmærksom- 

 hed, og da man kjendte Rebekka Strasberg som Medlem af 

 Brødresamfundet, blev dette Gjenstand for Spot, og Politiet fandt 

 sig foranlediget til at passe paa Brødrene og notere deres Navne. 

 Stiftamtmand Levetzau havde talt om den ulykkelige Begivenhed 

 i et Selskab hos Biskop Arentz og herunder gjort opmærksom 

 paa, at der ogsaa i det Sogn, hvor han boede, blev holdt For- 

 samling (i Bugges Logis). Han havde ogsaa drevet paa, at 

 Politiet skulde sende Betjente og Biskopen en Prest til Under- 

 søgelse. Biskop Arentz forsikrede, at Brødrene var gode Folk, 

 som frygtede Gud og søgte hans Hus, men lovede at kalde 



