48 D. THRAP. [No. 1. 



ner-Forsamlinger paa Raastad, men deres Prædikanter samlede 

 ofte Folk ved Kirken, og Bau fortæller, at de vakte megen Op- 

 sigt og stor Bevægelse samt — tildels — Forvirring. Der tør 

 saaledes have været Grunde til det strænge Forbud mod For- 

 samlinger, som i denne Tid udgik fra Biskop Munch, men dette 

 har vel snarere virket til, at Bevægelsen tog Fart. 28de Juli 

 1827 kom 3 af Haugianernes ledende Mænd fra Flekkefjord 

 — Jan Knudsen, Zakarias og Torkel — og fulgte med til 

 Brødre-Forsamlingen paa Raastad. Bau talte om Regnskabet, 

 at vi heller nu bør kaste os for Jesu Fødder end vandre saa- 

 ledes, at vi paa den yderste Dag faar høre et: „vig fra mig". 

 Zakarias og Torkel fulgte Bau hjem, blev Natten over, og da de 

 skulde rejse, vilde de først tale med ham. Torkel talte om sin 

 Hjertetilstand, men Zakarias saa sig nødsaget til den Udtalelse, 

 at han ikke var kom men for at forene sig med Brødrene, da 

 Læreforskjellen var for stor. Bau sagde ham tilsidst, at det paa 

 den yderste Dag ikke vil spørges, om vi var Herrnhutter eller 

 Haugianere eller hvad Slags Parti vi tilhørte, men kun om vi 

 har benyttet Naadetiden ret. Hermed endte Samtalen, da Bau 

 afværgede den Ordstrid, hvortil han mente at alle Haugianere 

 var tilbøjelige. De skiltes under Omfavnelse og Taarer. 



20de Marts 1828 fik Egnen Besøg af den i hin Tid nok 

 saa bekjendte Carl Gustav v. Btilow, der 1826 havde rejst 

 omkring Norge fra Kristiansand til Trondhjem og paa Tilbage- 

 vejen faaet stiftet den Missionsforening i Stavanger, hvoraf det 

 norske Missionsselskab er fremgaaet. Han har paa denne Rejse 

 vistnok baade efter sin Instrux og af Klogskab holdt sine ejen- 

 dommelige theologiske Anskuelser hjemme, men nu følte han sig 

 mere fri og udtalte sig saaledes om Barnedaaben som ikke alene 

 unyttig, men fordærvelig, om Arvesynden som en Djævelens 

 Lære, Presterne som Baals Prester o. s. v. Manden havde 

 overalt været haardt behandlet saavel af gejstlig som verdslig 

 Øvrighed — formodentlig paa denne sin anden Rejse; thi paa 

 den første (1826) fandt han ingen Modstand, om end kun liden 

 Sympati 1 . Bau fandt det rimeligt, at han saaledes i Strid ikke 

 1 Herom i „For Kirke og Kultur", 13. Aarg., S. 545-57. 



