1908.] BRØDREMENIGHEDEN I NORGE. 53 



Kristiania. 



Der kan neppe tales om noget herrnhuttisk Samfund i Kri- 

 stiania i 18de Aarhundrede, uagtet der her og i Aker var mange, 

 der sluttede sig til Brødrene. Johannes Green 1 blev 1742 resi- 

 derende Kapellan til Slotskaldet med Aker, og da han tidlig 

 havde hørt til disse, maatte han ved sin Prædiken vække Liv i 

 Menigheden, og dette maatte arte sig som „Forsamlings"-Liv. 

 Han begyndte med at samle Venner i sit eget Hus, men maatte 

 snart ud og holde Forsamlinger paa Grønland og ved Sagene 

 - uden Tvivl til stor Velsignelse. Der blev talt meget herom, 

 og man skrev endog til Kirke-Kollegiet, der raadede ham til at 

 holde sine Opbyggelses-Timer i Kirken, hvad han saa i flere 

 Aar gjorde. Han holdt op, da han mærkede, at mange kom 

 der „med adskillige urigtige Hensigter". Dette var ikke saa 

 underligt. Gamle Akers Kirke har vistnok ikke været synderlig 

 oplyst i Vinteraftenerne, Vejen fra Byen derop var — lang, og 

 alt laa i Mørke. Greens Ord om de ,,urigtige Hensigter" tør 

 være et mildt Udtryk, og Forholdene har vel været saadanne, at 

 han maatte standse. Det hele Brødre-Samfund har visselig 

 Green havt i sin Haand, men han har ikke leveret nogen Ind- 

 beretning til Herrnhut. Først, fra hans sidste Aar tinder vi en 

 Fortegnelse over „ledige Søstre" i Kristiania, Drammen og Skien, 

 dateret 23de Maj 1769, der udviser, at der i Hovedstaden (og 

 Aker) var hele 37, medens Drammen havde 28 og Skien 11. 

 I Kristiania var af disse Kvinder 29 over 40 Aar, og heraf var 

 13 over 50. Den ældste var 65 og den yngste 31. 



Om det har været overflødigt, eller der var andre Grunde, 

 der afholdt Autoriteterne i Herrnhut fra at sende nogen „Dia- 

 spora-Arbejder" til Kristiania, mens Johannes Green levede, kan 

 man vel nu ikke afgjøre, men vist er det, at først efter Greens 

 Død blev Ole Backer i Novbr. 1771 kaldt hid, efter at han i 



Om ham se Personalhist. Tidsskr. V, 211. 



