J. REKSTAD. [No. 3. 



se, at der foruten den 11-aarige variation ogsaa optræder perio- 

 diske forandringer av længere varighet. 



Foruten solflekkernes større eller mindre antal og størrelse, 

 eller rigtigere det flaterum, de indtar, og som kurven angir, 

 varierer ogsaa periodens længde. 11 aar er kun et gjenneni- 

 snitstal. Dette tyder paa, at man har flere perioder, som inter- 

 fererer med hinanden. Sch tisters 1 undersøkelser gjør det 

 sandsynlig, at der foruten den 11-aarige ogsaa optræder peri- 

 oder paa litt over 8 aar og paa henimot 5 aar. 



Fra 1610 til 1901 har man 26 hele perioder, og det gir en 

 gjennemsnitlig længde paa 11,19 aar for perioden. 



Wolfer 2 har ved at ta hensyn til, at de forskjellige maksima 

 og minima ikke er bestemt med samme nøiagtighet, og ved som 

 følge herav at tillægge dem en forskjellig vegt fundet som mid- 

 delværdi for perioden 11,24 ± 0,30 aar. 



Det er videre et karakteristisk træk ved solflekkernes varia- 

 tion, at tiden fra maksimum til minimum er længere end fra 

 minimum til maksimum; et maksimum falder med andre ord 

 ikke midt imellem to minima, men nærmere det forangaaende 

 end det efterfølgende. Dette sees ogsaa særdeles godt av solflek- 

 kurven paa den vedføiede planche. Forsiden av de maksimale 

 partier av kurven er brattere end baksiden. 



Den midlere længde for tiden fra maksimum til minimum 

 er 6,12 aar, fra minimum til maksimum 5,07 aar. 



Idet Wolfer tillægger de forskjellige maksima og minima 

 en forskjellig vegt, finder han for disse tider 5,96 og 5,16 aar. 



Følgende tabel viser, hvorledes perioden varierer i længde. 

 De ekstreme værdier for længden av den hele periode er 7,3 

 og 17,1 aar, for tiden fra maksimum til minimum 3,5 og 10,2 

 aar og for tiden fra minimum til maksimum 2,9 og 9 aar. 



Variationen i længde av den 11-aarige periode er tydeligvis 

 ogsaa periodisk, det kan man se av efterstaaende tabel. Endnii 

 tydeligere fremtræder dette ved kurve A paa planche I, som 



1 Arthur Sch uster, 1. The Periodogramm and its optical Applications. 



2. The Periodicity of Sun-Spots (Proc. of the Roy. Soc. XII, 1905). 

 - L. c, s. 95. 



