10 J. REKSTAD. [No. 3. 



gjennemsnitlige længde av denne klimaperiode fandtes av Briicknei' 

 at være 34.8 aar; men de enkelte perioder avviker temmelig 

 sterkt, fra 20 til 50 aar. Dette stemmer særdeles vel med den 

 35-aarige solflekperiode, der. som vi ovenfor saa, varierte mellem 

 24 og 51 aar. 



Paa planche I viser kurve (1) og (2) nedbørsmængdens varia- 

 tion i tidsrummet 1831 — 85 efter Bruckner \ kurve (1) for hele 

 jorden, (2) for de regulære strøk. Begge disse slutter sig nær 

 til kurven for solflekperioden (A), saaledes at maksimum av 

 nedbør falder paa de tider, naar den 11-aarige solflekperiode har 

 sin største længde, minimum, naar den har sin mindste. 



Kurve (1) for nedbørsmængden i tidsrummet 1781 — 1830 

 efter Bruckner 2 viser derimot ikke nogen synderlig overens- 

 stemmelse med solflekkurven for dette tidsrum. 



Ved sammenligning med Briickners 3 resultater viser det 

 sig, at de tidsrum, hvori den 11-aarige solflekperiode tiltar i 

 længde, i regelen falder sammen med de av ham bestemte 

 vaate og holde perioder, og hans tørre og varme perioder 

 falder sammen med de tidsrum, hvori solflekperioden avtar 

 i længde. 



Nedenstaaende tabel anskueliggjør dette. Overensstemmel- 

 sen er saavidt god og omfatter et saa langt tidsrum, at den 

 ikke kan ansees som tilfældig. 



Av tabellen vil det sees, at fra 1835 og utover er klima- 

 perioderne forsinket i forhold til solflekperioden saaledes, at de 

 kolde og vaate tidsavsnit falder henimot maksimum av længde 

 hos solflekperioden, og de tørre og varme henimot minimum. 

 For nedbørens vedkommende kan dette ogsaa sees av planche I. 



Hvad aarsaken kan være til det, at de kolde og vaate peri- 

 oder falder sammen med solflekperiodens voksen i længde, de 

 varme og tørre med dens avtagen, er det for tiden vanskelig at 

 uttale noget bestemt om. For at kunne forklare det maatte det 



1 L. c, s. 171. 

 «- L. c, s. 189. 

 3 L. c, s. 236 og 271. 



