16 J. REKSTAD. [No. 3. 



tionen blir mindre, medens under de varme perioder den storre 

 mængde vanddamp forøker absorptionsevnen. 



Ogsaa denne hypotese har imidlertid sine svake punkter. 

 For det første har man ingen beviser for, at luftens kulsyre- 

 gehalt har varieret paa en saadan maate, som hypotesen kræver, 

 om den skal kunne forklare istiderne. Endvidere antar Ang- 

 st rom 1 og flere fysikere med ham, at kulsyrens absorptions- 

 evne ikke er saa stor, som Anhenius antok. Naar man holder 

 sig inden de grænser, kulsyregehalten i atmosfæren med rime- 

 lighet kan antas at ha varieret, saa blir dens absorption ikke 

 tilstrækkelig til at begrunde saa store temperaturforandringer 

 som dem, hvorom her er tale. 



Krogh gjør i en betydningsfuld avhandling 2 opmerksom 

 paa, at kulsyremængden i luften og i havet er avbalansert paa 

 en saadan maate, at om den i luften av en eller anden aarsak 

 skulde forøkes, saa vilde havet opta kulsyre fra luften, indtil 

 dens spænding i havet og i luften igjen kom i likevegt. Nu er 

 den totale kulsyremængde i havet omtrent 27 gange saa stor 

 som i luftkredsen 3 . Følgelig blir havet den store regulator for 

 luftens kulsyregehalt. Forandringer i denne vil ved dets ind- 

 flydelse formindskes til henimot en 30te del og utstrækkes over 

 et længere tidsrum. 



Den hele mængde av kulsyre i atmosfæren er 2.42 X 10 12 

 tons. Sammenlignet hermed er den mængde kulsyre, som til- 

 føres luften ved forbrænding av kul og andre brændstoffer saa 

 betydelig, at den maa tas med i regningen. I 1904 var jordens 

 kulproduktion omtrent 800 millioner tons. Ved forbrænding gir 

 dette 2933 millioner tons kulsyre, eller henimot Vsoo av den hele kul- 

 syremængde i atmosfæren. Hvis vi antar, at de andre tilførsels- 

 kilder av kulsyre til luften opveier forbruket, saa skulde ved 



1 K. Ångstrom, Uber die Abhiingigkeit der Absorption der Gase be- 



sonders der Koblensåure von der Dichte (Ann. d. Pbysik, 4te Folge, Bd. 



VI, 1901). 

 - August Krogh, The Abnormal C0 2 Percentage in the Air of Green- 



land and the General Relation between Atmospheric and Oceanic Car- 



bonic Acid (Meddel, om Grønland, XXVI, 1904). 

 3 L. c, s. 420. 



