JtjLallingdal, der omfatter Hallingdalselvens dalføre fra dens 

 udspring til og med den nordlige halvdel af Krøderen, grænser 

 mod nord til Lærdal i Sogn og til Vang, Slidre og Nordre Aur- 

 dal i Valdres, mod øst til Søndre Aurdal og til Aadalen og 

 Norderhov paa Ringerike, mod syd til Sigdal og Nore i Numedal 

 og mod vest til Ulvik i Hardanger og Aurland i Sogn. 



Hallingdalselven udspringer vest for Øvre Strandefjord eller, 

 som den i Hallingdal benævnes, St rande vand, gjennemstrømmer 

 Strandevand, Sundalsfjord, Hovsfjord, Holsfjord og Strandefjord, 

 bøier øst for Gols kirke i sydøstlig retning og falder ved Guls- 

 vik i Krøderen. Dens vigtigste bielve er Usta, der kommer fra 

 Hardanger, gjennemløber Ustedalen i nordøstlig retning og falder 

 i Hallingdalselven sydøst for Holsf jorden, og Hem sil, der kommer 

 fra grænsen mod Lærdal, gjennemstrømmer Hemsedalen i sydøst- 

 lig retning og falder i Hallingdalselven sydøst for Gol kirke, 

 samt endelig Rukkedalselven, der kommer fra vest og falder i 

 hovedelven nær Nes kirke. 



Naar man undtager den nedre aabne og flade dal, danner 

 Hallingdal væsentlig en trang revne, hvor den sparsomme bebyg- 

 gelse især tindes paa den nordre side af elven, hvor gaardene 

 ofte ligger høit oppe i lierne. De omgivende fjelde er høiest ved 

 dalens nord- og vestgrænse, hvor man har snedækte toppe fra 

 1700 — ca. 2000 m. o. h. Her har man som dominerende fjelde 



Vid.-Selsk. Forh. 1908. No. 4. 1 



