MAGNUS OLSEN. [No. 7. 



I hvert at' de 3 fuldstændig hevarede hjørner er der horet 

 et hul, og med et lignende har sikkert ogsaa det fjerde hjørne 

 været forsynet. Om gjenstandens oprindelige hestemmelse har 

 intendant Karlin udtalt den formodning, at den har været an- 

 vendt ved vævning af baand og lignende, idet han har henvist 

 til ensartede stykker i Kulturhistoriska museet i Lund, hvor ogsaa 

 runepladen nu opbevares. Derimod har Olson ; .gissat på att den 

 utgjort någon prydnad, forsedd t. ex. med metallbeslag eller 

 dy likt, å ett balte". 



Der kan dog ikke være tvil om rigtigheden af Karlins opfatning. 

 Lignende firkantede træskiver med et hul i hvert hjørne (spjald) 

 anvendes bl. a. endnu den dag idag paa Island ved den saa- 

 kaldte spjaldvefnadur „spjeldvævning". Hullerne i spjeldet er 

 til at trække rendegarnet igjen nem, og ved at vende og dreie 

 træskiverne efter bestemte regler kan man væve baand i de 

 forskjelligste mønstre. Hos Valty r Guftmundsson, Islands Kul- 

 tur ved Aartumdredskiftet 1900 s. 79 f. findes baade tegning af 

 en kvinde ved sin spjeldvæv og af et spjeldvævet baand. Denne 

 spjeld vævning 1 omtales allerede i Edda-kvadene (hunskår meyjar 

 pær er hlada spjoldum Gu6r. Il 26), og den kjendes ogsaa fra 

 gravfund fra vikingetiden. Saaledes fandtes der i det nylig ud- 

 gravede Oseberg-skib en hel spjeldvæv med alt tilbehør, deriblandt 

 52 firkantede skiver af bøg, som var omtrent nøiagtig af samme 

 størrelse som benpladen fra Lund. Professor G. Gustaf son, 

 hvem jeg skylder denne oplysning, har ogsaa henvist mig til 

 spjeldvævede baand fra norske grave. 



Ved venlig imødekommenhed fra Fornvånnen's redaktør hr. 

 amanuensis dr. E. Ekhoff er jeg istand til hers. Sat meddele 

 docent 01son's noget forstørrede fotografiske afbildning af det 

 med runeindskrift forsynede vævspjeld fra Lund 2 . 



1 Et hovedverk om denne art af vævning er M. Lehmann-Filhés, 

 Uber Brettchenweberei (Berlin 1901), hvor der findes talrige afbildnin- 

 ger af spjeldvævede stykker fra nutid og fortid. Jfr. samme forfatter- 

 indes kortere afbandling i Zeitschrift des Vereins fur Volkskunde IX 

 (1899) s. 24 ff. 



5 I denne afbildning „iiro runorna fortydligade dårigenom, att de upp- 

 dragits med blyertsstreck på fotografiplåten. De aro darfOr mycket 

 skarpare och mycket grofre an i verkligheten". 



