1908.] TRYLLERUNERNE PAA ET VÆVSPJELD. 9 



*Sigvorr (jfr. (aurkir = Porgerdr), hvortil en gen. *Sigvara/i 

 kunde være dannet istedenfor den oprin deligere form med -r6-. 

 En saadan nydannelse er vistnok tænkelig. selv om den synes at 

 være uden direkte sidestykke; men rimeligere og tryggere fore- 

 kommer det mig at opfatte s(i)kuaraR som gen. af kvindenavnet 

 SigvQr. Dette, som er vel kjendt i vestnordisk (jfr. f. eks. Isl. 

 sogur 2 I 359, Dipl. Norv. II nr. 578 1408 Ryfylke, III nr. 290 

 1357 Follo.V findes ikke opfort hos 0. Nielsen. I gammeldansk 

 (fra Skaane) forekommer dog andre kvindenavne paa -vor (As- 

 wor, Aswar 12te aarh. = gl. norsk Asvor, Gunnur 12te aarh. 

 = gl. norsk Gunnvor), hvorfor det maa være uden betænkelig- 

 hed at antage et kvindenavn Sigvor, gen. Sigvarax, paa det 

 skaanske vævspjeld. 



s(i)kuaraR : ikimar, d. e. Sigvaran-Ingimar, sammenstiller 

 jeg med personbetegnelser fra den norrøne litteratur som Åsu- 

 Pordr (eller Gulldsu- Pordr) Gefnar-Oddr. Om saadanne til- 

 navne, som udgjør første led i en saminensætning og bestaar 

 af kvindenavne (eller kvindetilnavne) i genetiv, kan henvises til 

 F. Jons son, Aarbøger 1907 s. 169, hvor fremdeles Helgu- 

 Steinarr og Bangar-Oddr (maaske af et kvindetilnavn bong) 

 findes anførte. Den nævnte Asu- eller Gnlldsu-Pordr (Sex sog., 

 Skt.) var en islænding Tord, som kom til Norge og der først 

 blev den rige Aasas forvalter og senere hendes mand. Til- 

 navnet stammer snarest fra Tords forvaltertid, ligesom Gefnar- 

 Oddr (Heift.) fik sit tilnavn som forvalter hos Pordis gefn. Ved 

 Helgu-Steinarr (Landn., Gollf)., Fostbr.) og Bangar-Oddr (Sturl.) 

 kan det ikke sees, hvilken forbindelse der har været mellem 

 kvinden og manden. Helgu-Steinarr kan ikke være kaldt efter 

 sin moder, da denne hed Porgerdr. 



Jeg oversætter derfor s(i)kuaraR : ikimar ved Sigvors- 

 Ingemar. Ingemar kan være bleven kaldt saaledes som for- 

 valter hos Sigvor, men forholdet mellem dem kan ogsaa (sam- 

 tidig) have været et andet. Herom skal jeg tale mere i det 

 følgende. 



Derpaa læser jeg (h)afa : | [mjan : = gl.norsk ha fa man, 

 hvorpaa ogsaa Olson alternativt har tænkt. Hvorfor jeg har be- 



