20 MAGNUS OLSEN. [No. 7. 



tal (som er ligt med antallet af runer i hver af den læn- 

 gere runerækkes 3 „ætter") ogsaa fremtræder i den af ma- 

 giske runer bestaaende rad IV paa vævspjeldet, paa Veile- 

 øksen (se s. 14) og i tørste afsnit (luwatuwa) paa Vadstena- 

 brakteaten (s. 17 anm. 2), samt i etpar andre indskrifter 

 med de ældre runer 1 , kunde det tænkes, at det var tallet 8, som 

 her var tilsigtet og som havde foranlediget, at der ved r. 38 

 var anvendt en binderune. Men vel saa sandsynlig finder jeg 

 en anden opfatning. 



Den hele indskrilt fra Trondhjem bestaar af 40 runer, hvil- 

 ket er runernes antal i den ældre og i den yngre runerække 

 (24 -|- 16) tilsammenlagt. Kanske har det været runeristerens 

 hensigt at faa frem et afsnit paa 16 runer fra r. 25 indtil nid- 

 skriftens slutning. Det synes nemlig vanskelig at kunne bero 

 paa et tilfælde, at et saadant afsnit meget passende indledes 

 med de to runer Y f\ f u (r. 25 og 26), som er de to første runer 

 i den af 16 runer bestaaende yngre futhark. 



Det kan her være forholdsvis ligegyldigt, hvilken af disse 

 opfatninger, som forøvrig! ikke behøver at udelukke hverandre 

 (jfr. s. 17 f.), man bestemmer sig for. Under enhver omstændig- 

 hed opnaar man for binderunen i Trondhjem-indskriften en lig- 

 nende forklaring som den, der er given for de én enkelt gang 

 optrædende binderuner i Rok-indskriften og i Lund-indskriften. 

 Denne eiendommelighed, som den sidstnævnte indskrift har til- 

 fælles med Trondhjem-indskriften, faar øget interesse derved, at 

 den er et led i en flerhed af overensstemmelser mellem disse to 

 indskrifter, som videre fremtræder i indskrif ternes indhold og 

 i arten af de gjenstande, hvorpaa runerne er indridsede. 



Med ordadskillelse maa den trondhjemske indskrift gjengives 

 saaledes : 



unak mæyiu [ik] uil-at ri^ ælens fulæ uif ækia hakafci 



1 Paa Søtvet-brakteaten (Norges Indskr. I 170), brakt. 20 (salusalu, jfr. 

 s. 15) og Svarteborg-medaljonen (Sv. fornminnesfor. tidskrift XI s. 109). 

 Er i Svarteborg-indskriften navnet ssigaduR skrevet med to s-rnner, 

 foråt der derved kunde fremkomme en gruppe paa 8 runer? 



