22 MAGNUS OLSEN. [No. 7. 



blevne faste bestanddele, hvorved indridsningens tryllekraft 

 øgedes 1 . De magiske nidskrifter var i det hele tåget ikke skrevne 

 for at læses af mennesker, men hensigten med dem var ude- 

 lukkende at indvirke paa overnaturlige væsener, i hvis magt 

 det stod at fordærve eller at hjælpe. Jo bedre skjulte de tilsig- 

 tede talforhold var, desto sikrere kunde man være paa deres 

 virkning; thi de var da vanskeligere at opdage, og man undgik 

 derved, at andre mennesker gjorde dem uskadelige eller vendte 

 dem mod deres ophavsmand. 



Efter den tolkning, jeg har givet af runeindskriften paa 

 vævspjeldet fra Lund, er ogsaa denne uden tvil en nid-indskrif t ; 

 „Sigvors-Ingemar vil faa mén-graad" — i kraft af de 8 

 ménstave, som er skrevne tilsidst i indskriften. Men dennes 

 fordærvelige virkning er øget derved, at den tilsammen inde- 

 holder 2 X den Vll g re futharks 16 runer (eller: 24 runer, sva- 

 rende til den ældre runerække, + 8 magiske runer). 



IV. 



De forhold, som forudsættes af Lund-indskriften, synes at 

 være ensartede med de, som ligger til grund for den trond- 

 hjemske indskrift. I denne søger runeristeren at volde den 

 mands død, som har tåget hans elskede fra ham. I hin ønskes 

 ulykke („mén") over en vis „Sigvors-Ingemar", rimeligvis af en 

 kvinde, hvem Ingemar er bleven utro, idet han har knyttet en 

 ny forbindelse med en anden kvinde. Man kunde formode, at 

 denne anden kvinde er den samme Sigvor, efter hvem Ingemar 

 har faaet det nedsættende tilnavn „Sigvors-Ingemar". I det en- 

 kelte ord s(i)kuaraR ligger da nøglen til forstaaelsen af den hele 

 situation, som spjeld-indskriften forudsætter 2 . Er kanske det 



1 I denne sammenhæng er det afvigtighed, at Lindholm-bcnstykkets ene 

 side efter Soderbergs læsning (s. 12 anm. 2) bestaar af 24 sikkert ma- 

 giske runer. 



2 Saaledes kan ogsaa indre grunde tale for, at s(i)kuaraR er genetiv af 

 kvindenavnet Sigvor, ikke af mandsnavnet Sigvordr. 



