9 

 Historisk-filosofisk Klasse. 10de April. 



(Formand: Broch. Sekretær: A. Bugge). 



1. Hægstad meddelte nogle Olysninger om Nyislandsk, 

 idet han særlig dvælede ved Akcentforholdene og den fonetiske 

 Side af Sproget. Han paaviste, hvorledes Lydlove, som for 

 længe siden har ophørt at virke i Hjemlandet, endnu er i Virk- 

 somhed og kan iagttages paa Island, hvorved der kastes Lys 

 over meget af vore Hjemmedialekters Udvikling. Men allerede 

 nu er Udviklingen paa Island rykket saa langt frem, at Islandsk 

 nærmest maa karakteriseres som et nynordisk Sprog, der med 

 sit gamle Formværk indtager en Stilling til Norsk, Svensk og 

 Dansk omtrent som Høitydsk til andre germanske Sprog. Af 

 Dialektforskjelligheder er der i Islandsk færre end i noget andet 

 nordisk Sprog. Dialektforskjellen viser sig for det meste kun i 

 Lydværket og Ordforraadet, medens de grammatikalske Former 

 er omtrent de samme overalt. Med Udgangspunkt i Lydfor- 

 holdene antog han, at der kunde opstilles fire Hoveddialekter: 

 den sydlandske, vestfirdske, nordlandske og austfirdske, hvilke 

 han nærmere karakteriserede. Af Dialekterne staar Nordlandsk 

 og Austfirdsk hinanden nærmest og fremviser det reneste Sprog. 

 Mellem Sydlandsmaalet og Dialekten i det sydvestlige Norge 

 er der adskillige mærkelige Lighedspunkter, som muligens kan 

 skrive sig fra gamle Tendenser i Sproget og have sin Grund 

 i ældre Bebyggelsesforhold paa Island, hvor Sydlandet for en 

 ikke ringe Del blev koloniseret fra Agder. 



Foredraget frem kaldte Bemærkninger af Amund B. 

 Larsen. 



2. Lieblein talte om „Pistis Sophia". I Tilslutning til 

 Foredraget af 24de Januar fortsatte han Paavisningen af, at 

 dette gnostiske Skrift indeholder flere gammelægyptiske Forestil- 

 linger. Etsteds heder det, at én Dag i Lysets Rige er lig med 

 1000 Aar her paa Jorden, og at et af Lysets Aar er som 

 365 000 jordiske Aar. Her har vi altsaa et Aar paa 365 Dage, 

 der kun var kjendt i Ægypten. Paa et andet Sted læses en 

 lang Liste over Laster og Forbrydelser, som den salig Afdøde 

 maa afsværge og rense sig for, og som i Form og Indhold 



