6 OVE C. L. VANGENSTEN [No. 1 



af 19de aarhundrede. Under denne udvikling er lyd fysiolo- 

 gien niere og mere traadt i forgrunden som en selvstændig og 

 væsentlig side af fonetiken, som derved i stadig større mon har 

 nærmet sig til at blive en naturvidenskab med deraf følgende 

 metode. Det vil derfor ikke være uden interesse at undersøge, 

 hvor langt Leonardo med sine iagttagelser havde bragt det paa 

 dette omraade K 



Naar Solmi i den omtalte afhandling mener, at det har 

 lykkedes ham, saavidt det nu lader sig gjøre, at rekonstruere 

 den „De vocie", som Leonardo selv (i 1514) i sin „Codice At- 

 lantico" 2 omtaler med følgende ord : Messer Battista dell' Aquila, 

 cameriere segreto del Papa, ha il mio libro nelle mani de vocie, 

 beror dette paa en misforstaaelse 3 , og af de citerte ord har vi 

 lov til at slutte, at Leonardo sandsynligvis har samlet sine iagt- 

 tagelser om stemmen i en „bog" {libro), paa samme maade, 

 som hans behandling af optiken foreligger samlet i Ms. D i 

 Institut de France, „Dell' Occhio" (ed. Ravaisson-Mollien). Om 

 denne bogs videre skjæbne ved vi intet, og den maa, for tiden 

 ialfald, ansees for tabt. Det er grebet ud af luften, naar Solmi 

 vil have det til, at „det er sikkert, at nogle løsrevne blade, som 

 „oprindelig maa have tilhørt den, nu befinder sig i Windsor- 

 „samlingen, kaotisk blandede med andre blade, med hvilke de 

 „ikke har nogen forbindelse hverken med hensyn til indhold eller 



1 Før alle Leonardos anatomiske blade foreligger i en paalidelig udgave, 

 vilde det være ikke bare forhastet, men nmuligt i en samlet fremstil- 

 ling at optage til endelig bedømmelse hans virksomhed som anatom. 

 Imidlertid er der enkelte begrænsede omraader, hvor materialet allerede 

 nu kan oversees; dette gjælder bl- a. lydfysiologien. 



2 Fol. 287 r. 



3 Titelen „il trattato sul linguaggio" er ogsaa misvisende; thi lin- 

 guaggio betyder sprog som udtryksmiddel, og dermed maa man da 

 nærmest tænke paa Leonardos leksikalske og grammatiske samlinger, 

 som Solmi ikke kommer ind paa i denne afhandling. Jfr. Luigi Morandi: 

 Lorenzo il Magnifico, Leonardo da Vinci e la prima grammatica Italiana, 

 Leonardo e i primi vocabolari. Cittå di Castello 1908 og Solmi: Nuovi 

 Contributi alle Fonti dei Mss. di L. d. V. i G. S. L. 1. vol. LVIII, 1911. 

 De vocie derimod betyder „Om stemmen", og er en titel, som kjendes 

 ogsaa fra et af Galens tabte værker nsol <pcovrjs, jfr. Jul. Wiberg: Galen, 

 Odense 1910 p. 13. 



