14 OVE C. L. VANGENSTEN [No. 1 



„Og se paa hvilken maade „nervi reversivi" gir tracheas 

 ringe sensibilitet, og hvilke de muskler er, som gir disse ringe 

 bevægelse for at frembringe dyb, middels og høi stemme" 1 . 



Hvis man opmerksomt sammenholder de anførte steder, synes 

 Leonardo at betegne larynx med følgende udtryk: (s. 12) epi- 

 glotto; (s. 9) fistola (d. v. s. paa det sted hvor stemmen 

 opstaar); (s. 13) den fistula som heder trachea; (s. 13) 

 tracheas øverste del („parte suprema"); (s. 13) tracheas 

 øverste del („fronte"); (s. 13) tracheas ringe („anuli", 

 muligens = cartilago cricoidea (ringbrusken), Hopstock). Der- 

 imod synes betegnelsen trachea alene altid at være mere 

 omfattende. Dette forhold bekræftes ogsaa af de tilsvarende 

 tegninger. 



Sikkert er det, at Leonardo intetsteds beskriver stemme- 

 baandene, den for stemmedannelsen allervigtigste faktor. 

 Vistnok har han tiere udmerkede tegninger af stemmebaandene 2 , 

 saa han altsaa anatomisk seet kjender dem. Og naar han til 

 to af disse tegninger har følgende note: „det er de to ventrikler, 

 som bringer stemmen til at lyde, og naar de er fyldt med vædske 

 („omore"), er stemmen hæs" 3 , er det vel ikke umuligt, at han 

 kan have kjendt svingningerne af de sande stemmebaand, som 

 danner nederste begrænsning af indgangen til ventriculi laryn- 

 gis (Morgagni)*. At Leonardo i hvert fald delvis har for- 

 staaet stemmebaandenes betydning, bestyrkes derved, at han et 

 andet sted paa samme blad, netop til en tegning af stemme- 

 baandene, har følgende note: „Beskriv aarsagen til stemme 

 uden lyd, som de frembringer, som taler i øret til hverandre" 5 



perché é ffacta dj cartilagine, la qual si piegha per se medesima per 



ritornare alla data sua prima figura." 

 1 Ibid: „E vedi in che modo li neruj reversiui dano il 



senso a 1 li anuli della trachea, e cquali musscolj son quellj, che 



danno il moto a essi anulj per generare la voce grave, mezana e achuta." 

 ' 2 Fogli A, fol. 3 r., fig. 38, 39, 45, 49, se pl. 1 og 2. 



3 Ibid: fig. 38, 39. „Li due ventriculi son che fan sonare la uoce, e 

 cquando son pieni d'omore, allora la voce é raucha." 



4 Jfr. Guldberg, p. 263. 



5 Ibid: „scrivi la chausa della vocie sanza sono, come fan quelli che 

 parlano alTorechio 1'un delPaltro." 



