1913] LEONARDO DA VINCI OG FONETIKEN 15 



(o: hviskestemmen). Merk udtrykket stemme uden lyd, mens 

 i virkeligheden hvisken er lyd uden stemme. 



Naar Piumati-Duval gjengir de „nervi over corde a bed, 

 som udspringer paa osso basilare" med stemmebaand, er dette 

 en feiltagelse, som kun kan forklares ved, at udgiverne ikke har 

 forstaaet, at bogstaverne ab cd henviser til fig. 49 og ikke til 

 fig. 50. 



Stedet lyder i sin sammenhæng saaledes: 



„Og føi det hele sammen. Læg tillige merke til, i hvil- 

 ken del nerverne eller „le corde" a 6 cd udspringer paa „osso 

 basilare" og til hvilken ventrikel [de gaar?], og anvend den største 

 omhyggelighed for at demonstrere denne maade at svælge, og 

 ligesaa af den høie og dybe stemme". 



„Først skal du udføre enhver del („artichulo") af bevæ- 

 gelsesinstrumenterne og definere dem hver for sig („separata- 

 mente"); og føi dem saa sammen, lidt efter lidt, indtil man kan 

 sætte det hele sammen med fuldt kjendskab." 1 



Selv om vi ikke nu er i stand til paa grundlag af de oven- 

 for citerte bemærkninger at afgjøre, i hvilken udstrækning Leonardo 

 har havt en klar forstaaelse af strubehovedets og stemmebaan- 

 denes funktion ved stemmedannelsen, saa har han havt udmerket 

 rede paa „stemmens bevægelsesinstrumenter", for at bruge hans 

 eget udtryk. 



Gjentagne gange tegner og beskriver han de muskler, som 

 er virksomme ved stemmedannelsen 2 , og hvad der er særlig 

 bemærkelsesværdig, han har kjendt og beskrevet de herhen 

 hørende nerver. Han taler saaledes om „stemmens bevægelses- 

 nerver, og hvorledes disse indvirker ved høi og dyb og middels 

 stemme 3 "; om „tracheas ringe, som sættes i bevægelse af „nervi 



1 Fogli A, fol. 3 r. „E apicha il tutto; nota insieme in che parte li neruj, 

 over corde a b c d nasscano dell'osso basilare, e a che ventriculo 

 . . . e vsa somina diligentia a dimostrare questo modo dello inghiottire, 

 e cosi della boce acuta e grave. Faraj prima ciascun artichulo delli 

 strumenti che mouano e quelli difinjsci separatamente, e poi li conponj 

 a ppocho a pocho tanto che con chiara cognjtione si possa conporre 

 il tutto." 



2 F. eks Quaderni d'Anatomia I, fol. 10 r. 



3 Rouveyre: Becueil B, fol. 5 r., jfr. Solmi: 11 trattato sul linguaggio, 



