1913] LEONARDO DA VlNCl OG FONETIKEN 17 



Til taleorganet hører ogsaa alle de ovenfor stemmeridsen be- 

 liggende hulheder, heri indbefattet saavel mundhulen som næsehul- 

 heden, hvad man paa tysk sammenfatter under navnet Ansatzrohr. 



Mundhulen er vistnok meget kompliceret, men samtidig 

 let tilgjængelig for undersøgelser, saa det er næsten en selv- 

 følge, at Leonardo har et delaljeret kjendskab til den — til 

 dens benbygning, kjæverne med tænderne 1 , til den haarde gane 

 og til den bløde gane (o: ganeseilet) 2 med dens uvula. 3 Og man 

 tør vel sige, at faa af Leonardos anatomiske undersøgelser er 

 finere end de over tungen 4 med tungebenet 5 , tungebaandet 6 og 

 dens komplicerte muskulatur 7 , dens nerver 8 og dens store be- 

 vægelighed, som han tiere gange sammenligner med membrums 9 . 



Ikke mindre sammensat er læbernes muskulatur og deres 

 bevægelser. Netop hans udførlige betragtninger om dem er vel 

 værd at studere nøie ogsaa for kunsthistorikerne, som søger at 

 finde ud af det gaadefulde Mona-Lisa-smil 10 . 



I høi grad bemærkelsesværdige er de eksperimenter i sam- 

 menlignende biologi, som Leonardo har foretaget med stemme- 

 orga uerne fra døde fugle, som gaas og svane, og sandsynligvis 

 endog fra menneskelige kadavere, slig som det fremgaar af føl- 

 gende note: „Regel for at se, hvordan stemmens lyd dannes i 

 tracheas øverste del („fronte"), hvilket man vil forståa ved at 



1 Fogli B, fol. 40 v. og 41 v.; Rouveyre: Becueil B, fol. 8 r. 



2 Rouveyre: Recueil B, fol. 8 r., „palato" og „palato mobile". 



3 Fogli A, fol. 3 r., 6 v., se planeherne. 



4 Rouveyre: Becueil B, fol. 8 r. (se pl. 3), Fogli A, fol. 6 v. 



5 Fogli A, fol. 3 r. figg. 34, 36, 37, 



6 Fogli A, fol. 3 r. 



7 Fogli B, fol. 28 v. Rouveyre: Becueil B fol. 8 r. Fogli A, fol. 3 r. 



8 Rouveyre: Becueil B, fol. 8 r. 



9 Ibid: Elter at have talt udførlig om tungens store bevægeligbed fort- 

 sætter Leonardo: „Ma cquj si potrebbe forse argbuire colla djfinjtione 

 della vergba, la quale ricieve in se tanto dj cbalore naturale, cbe oltre 

 al suo ingr[o]ssarsi si rallungha assaj." Fogli B, fol. 28 v. „ — — — per- 

 ché lrufilio del musscholo é di tirare e nnon di spingiere, eccietto li 

 menbri gienitali e Ila linghua." 



10 Fogli B, fol. 29 r., 38 v. 



Vid.-Selsk. Forh. 1913. No. 1. 2 



