1913] LEONARDO DA VINCI OG FONETIKEN 25 



uden pause er nødvendigt, at læhernes aabnitig stadig forminskes: 

 d. v. s. vidtaabne vil de være under udtalen af a, mere lukkede 

 under udtalen af o og meget mere lukkede under udtalen ai" u u 1 . 



Hermed er det materiale af fonetisk indhold, som findes spredt 

 rundt om i Leonardos skrifter, gjennemgaaet. Vi ser, at hvad 

 der er levnet af iagttagelser vedrørende den anvendte fonetik, er 

 forsvindende lidet, mens det lydfysiologiske stof er betydelig 

 fyldigere. Denne lille undersøgelse burde derfor kanske rigtigere 

 hede „Leonardo og lydfysiologien". Men vi maa huske, at 

 hvad der er bevaret, kun er fragmenter, og at Leonardo i sin 

 „libro de vocie" sandsynligvis har behandlet disse spørgsmaal 

 udførligere. Og naar vi ser, at Leonardos iagttagelser om sprog- 

 lydene findes side om side med bemerkninger af lydfysiologisk 

 og akustisk indhold, viser det os, at han ogsaa paa dette felt 

 har gaaet sine egne veie og været forud for sin samtid i for- 

 staaelsen af, at lydfysiologien er grundlaget for og en integrerende 

 del af en videnskabelig fonetik, og at der her er en intim sammen- 

 hæng mellem akustik, lydfysiologi og sprog, saaledes at fonetiken 

 er det grænsegebet, hvor fysiken, fysiologien og sprog- 

 videnskaben mødes. 



piu tali labri si gittano in fori, meglio per lor si pronvntia la lettera 

 v; vero he che llo epigloto m s'inalza alquanto inverso il palato, e 

 se non faciessi cosi, lo u si convertirebbe in o, il qual o." 



Det er vel nok den bagerste del af tungeryggen og ikke epiglottis, 

 som hæver sig. Jfr. Techmer, 1. c. pag. 42 om linyuopalatalis posterior: 

 „bei a: Offnung, sogar vollståndige Senkung (bis zum groéten Offnungs- 

 grade) und Riickgang der Zunge; bei u: Hebung (bis zum kleinsten 

 Offnungsgrade) und Riickgang der Zunge" — med mellemliggende over- 

 gange. 

 1 Rouveyre: Becueil B, fol. 8 r. „E sse, cquando a o v si pronun- 

 tiano chon jntelligibile e sspedjta pronuntia, egli é necessario che nella 

 continua lor pronuntiatione sanza intermjssion dj tenpo, che 1'apritura de' 

 Uabri si uadj al continuo resstrignendo, coé larghi saranno nei djre a, 

 piu stretti nei djre o, e assai piu stretti nei pronuntiare «." 



