12 P. A. ØYEN [No. 4 



Veir- og nedbørforhold. 



I „ Aftenposten" 19 6 /io 12 læses følgende: 



Minker Folgefonnen? 



Der paastaaes af opsidderne omkring Folgefonnen, at bræen 

 er i minkende. De vil have lagt merke til dette i de senere aar, 

 og specielt mener de i sommer at have faaet bekræftelse paa 

 denne antagelse, skriver „Annoncetidende". 



Selv de ældste brævandrere derinde udtaler, at de aldrig har 

 set Folgefonnen saa afsnauet, som iaar. Fjoraarets sne var 

 allerede tidlig paa forsommeren som bortfeiet, og senere blev der 

 tæret meget sterkt paa de underliggende lag, som jo for en stor 

 del var begyndt at gaa over til isdannelse. Man synes at for- 

 mode, at solen og sommeren iaar paa denne maade har gjort 

 det af med flere aars snelægning, og der menes ligeledes at være 

 set spor af, at meget gammel islægning er blotlagt. Der er 

 videre paatruffet adskillige revner, som før har været ukjendt, 

 og som saaledes lige til det sidste har været trygge nok til at 

 passeres. 



Disse iagttagelser gjelder udelukkende den del af bræen, 

 som i almindelighed befærdes. Men det formodes, at forholdet 

 er det samme overalt. Forøvrig har man ogsaa paa anden 

 maade villet have faaet bekræftelse paa, at bræen er i minkende. 



Og i „ Aftenposten" 19 29 /s 12 læser man: 



I „Hordafylket" fortæller A. Th. Bondhus, at han i 1902 

 foretog en opmaaling af Bondhusbræen og satte op merker for 

 dens vext. 



Men i 1910 viste det sig, at de satte merker var skjulte af 

 bræen, og nye merker maatte opsættes. I 1911 havde bræen 

 rykket frem ca. 9 m. ved det ene merke og 6 m. ved det andet. 

 Siden 6te oktober 1902 til Ilte mai 1911 har bræen rykket frem 

 ved det ene merke ca. 116 m. og ved det andet merke 111 m. 

 Dette er i en tid af 9 aar. Men den Iste mai 1912 blev der 

 maalet, og da viste det sig, at bræen har gaaet tilbage ved det 

 ene merke 7 m. og ved det andet merke S 1 /^ m. Regelmæssig 



