1913] OM VOKALHARMONI, VOKALBALANGSE OG VOKALTILJÆVNING 13 



følgende konsonanter fik den ubestemte flertalsendelses vokal 

 styrket. 



Den samme flertalsendelse -i hersker ogsaa i Sætersdalen, 

 og ogsaa der har de samme aarsaker fremkaldt forskjel fra de 

 lange i-verbers præsensendelse, som nemlig er -#r: møHqr (og 

 llv^r lever, todlqr; mange e-verber er her som i Selbu kommet 

 med). Men enkelte stikker av: de har ogsaa tostavelsestonelag 

 i præs., men endelsen er -i — især in pausa og altsaa ogsaa 

 naar ordet omtales, ikke anvendes. Det er hievi <C hefir, 

 jien < gerir, såii < segir, todri < [Dorir, hvortil kommer tlfyi 

 <z [Dikkir, håiti <Z heitir, mmni < meinir og, bare i Bygland, 

 hgyri <C heyrir. Naar Lykkja er kommet med, saa er det fordi 

 den form som her lever, er utgaat fra den ubetonede oldn. 

 form og derfor har kort rotstavelse; kanske tænkelig at heiti 

 har hat en lignende kort biform; meina kan kanske være kom- 

 met til fordi det er enstydig med joikkja. Her gjælder det som 

 ved de tilsvarende eksempler fra Selbu: det er de korte e-verber 

 som utgjør kjernen, ogsaa saadanne som umulig kunde faa i 

 ved vokalharmoni; og da analogi ikke findes, maa det skyldes 

 vokalbalangse. 



Et tredje eksempel paa vokalbalangsens evne til at utskille 

 endog ganske smaa bøiningsgrupper er der i Solør m. fl. steder 

 i substantivenes flertal. Alle stærke og de lange svake han- og 

 hunkjønsord har her i flertal -sr, uten hensyn til den opr. vokal 

 i endelsen. Dette er den flertalsform som egentlig er opstaat 

 efter lang rotstavelse, men i de oplandske maal har den trukket 

 de øvrige med sig. Der staar bare to ganske smaa grupper 

 igjen med de bestemtere vokaler a og i. Oldn. a i flertals- 

 endelsen er bevaret i dvr&r (til dyrr), fjvlar (til fjpl), klvvjar 

 (klyf), kvssar (k9s), mær&r (merr), hæsar (*hes); hertil kommer 

 følgende som helt eller delvis er gaat over fra f. pl. til m. s.: 

 nksa næse, < nasar pl, kasa, spaan, av kås f. spaan (vel ogsaa 

 av det samme oldn. kps); det brukes i samme betydning som 

 kasa; fæfyan stedsnavn, <c fitjarnar, næsan stedsnavn, av nes- 

 jarnar. Senere tilslutning til disse er bvlar (byr6r) og fælar 

 fotspor (fero). De sidstnævnte to er ikke med i Elverum. Ross 



