1913] OM VOKALHAFMONI, VOKALBALANGSE OG VOKALTILJÆVNING 31 



Saavel ved å-lyd i nuværende bygdemaal som ved de her 

 givne eksempler har jeg paavist at tiljævningen ofte forefandt å, 

 lang eller kanske allerede labialisert a-lyd, da den indtraadte. 

 Om i viser dialektene intet sikkert, ikke engang sætersdalsk 

 vidner derom, og middelnorsk har ingen midler til at vise det. 

 Om u er der som sagt i skrift litet vidnesbyrd om at det har hat 

 nogen ævne til at assimilere i middelnorsk tid, hvilket maaske 

 kunde tyde paa at det ikke opnaadde synderlig forlængelse. 

 Imidlertid foreligger der jo ialfald forholdsvis gammel for- 

 længelse i sætersdalsk (se s. 17), og en antydning til det samme 

 kan der vel være i det, at u i tiljævnede sv. hunkjønsords 

 endelse er mest alment utbredt i Telemarken, Østoplandene 

 (mere o i endelsen imellem disse to omraader 1 ) og i de indre 

 Trondhjemsbygder, de samme som har mest å av a. Men det 

 maa være uavgjort. 



For rotstavelsens vedkommende har det tildels været under 

 diskussion, hvilken vokal tiljævningen forefandt da den indtraadte 

 — eller rettere, da den blev et betydelig fænomen, i sproget. 



Der kan være tvil om de palatale vokaler som saa ofte 

 optræder i st. præt. partic, har hat i-omlyd eller ikke; navnlig 

 stiller spørsmaalet sig i forgrunden for trondhjemske maal som 

 har frysi, frysy, bydi, bydy, grivi, firi osv. — men som ofte 

 ogsaa har slike former efter lang rotstavelse. Der er adskillig 

 som taler imot det. 



1 Det bør ikke lates unævnt, at i Valdres, som er Østlandets vei til Sogn, 

 har alle korte sv. hunkjønsord -o, i Hallingdal, som fører til Hardanger 

 og Voss, har de -11. Hardanger og Voss er de eneste Bergensbygder 

 der har bevaret oldn. U i endelser — rigtignok nu som „Vosse-u", som 

 er temmelig identisk med o, men repræsenterer oldn. U i mange til- 

 tilfælde ogsaa i rotstavelser. Sogn har svækket endelses-u til en mere 

 eller mindre ren e-lyd, hvilket vistnok repræsenterer oldn. (likesom 

 efter lang rotstavelse i flere trondhjemske bygdemaal og alm. paa det 

 egentlige Østland). 



