13 



I de følgende aar indtok han en fremskutt stilling baade 

 som kirurg og som generalsekretær for Den norske lægeforening, 

 der dengang arbeidet sig fremover med opposition og reformkrav 

 til mange kanter. 



I 1896 blev Strøm knyttet til universitetet som docent og 

 senere som professor, og fra den tid skriver sig ogsaa hans vegtige 

 indlæg i diskussionen om kirurgisk behandling av galclesten. 



Hans standpunkt var paagaaende for den tid at være, og 

 det var først flere aar senere, at man kan si hans opfatning 

 virkelig trængte igjennem. 



Paa samme tid som Strøm i galdestenskirurgien nærmest 

 maatte betegnes som radikal, var han ofte i andre spørsmaal 

 paafaldende konservativ. Man fik det indtryk, at han selv helt 

 maatte ha tilegnet sig det nye standpunkt inden han kunde 

 anerkjende det, og han kunde i begyndelsen stille sig noksaa 

 mistroisk avventende for ikke at si avvisende likeoverfor nye 

 forslag til kirurgisk terapi. 



I sin videnskap var han fremforalt kritisk og i sin behand- 

 ling forsigtig. Der var intet som bød ham mere imot, end det 

 han kaldte letsindig kirurgi, og han satte ikke dem høit som 

 brillierte med sin teknik, men kanske ikke var grundige nok i 

 de overveielser som gaar forut for operationen. Selv var han en 

 fortrinlig diagnostiker. 



Var han i sit fag oftest forsigtig og prøvende, saa viste han 

 os en helt forskjellig side av sin karakter naar han optraadte 

 som debattant. Det faldt ham let at tale og gi klare uttryk for 

 tanken. Han var slagferdig som faa og kunde i stridens hete 

 la sig rive med og gi sine motstandere flænger som sved og 

 ikke netop var egnet til at lette forsoning. 



Med sin diagnostiske skarpsindighet, sin nøiagtighet, sin gode 

 fremstillingsevne og sit klare nøgterne ræsonnement var Strøm 

 en udmerket lærer. 



Han fremholdt altid at kirurgiens betydning for den al- 

 mindelige læge bestod ikke i operationslæren, men i diagnostiken 

 og stillingen av de ngtige indikationer for behandlingen. 



