31 



sten skulde ha nogen betydning for almenheten, maatte den led- 

 sages av en fortløpende kommentar. Endelig var selve Peter 

 Dass's personlighet overgrodd av legenderike traditioner, som 

 efterhaanden hadde gjort hans biografi til en eventyrdigtning, 

 hvor fantasi og virkelighet var meget vanskelig at utskille. Her 

 var saaledes paa en maate to biografier at skrive, to biografier 

 som det gjaldt at holde skarpt ut fra hinanden, den ene som 

 behandlet den virkelige Peter Dass's liv, slik som han hadde vir- 

 ket og levet og digtet som sogneprest paa Alstadhaug, mens den 

 anden, som ikke var mindre interessant, behandlet hans fort- 

 satte liv, slik det fortonet sig i folkefantasiens utsmykninger 

 like til vore dage. Disse „ biografier" har Erichsen ieveret i sin 

 omfangsrike og interessante fortale til utgaven av Peter Dass's 

 skrifter. 



En moderne kritik vil selvfølgelig ikke finde Erichsens 

 „Peter Dass" fuldkommen; der kan være adskillige indvendinger 

 at gjøre og forbedringer at foreta. Teksten er ikke overalt 

 feilfri, kommentaren er paa mange punkter ufuldstændig og 

 paa enkelte feilagtig, og Erichsen hadde ikke det tempera- 

 ment eller den fantasi som var istand til at reise et fuldtut 

 levende og for alle tider staaende monument over den saftige, 

 renæssanceagtige nordlandsprest. Men trods disse indvendinger 

 staar det dog fast, at Erichsens utgave av Peter Dass's samlede 

 skrifter er den ypperste, for ikke at si den eneste videnskabelige, 

 kritiske utgave vi eier av en norsk digters samlede produktion. 

 Og alt hvad der senere er fremkommet av eller om Peter Dass, 

 er altsammen bygget paa hans store arbeide og indeholder intet 

 nyt, — med undtagelse av Erichsens eget verk Dassiana, som 

 utkom i 1891, og som indeholder endel tidligere ukjendte ver- 

 ker av Peter Dass, som han har utgit med den samme omhu 

 og flid som den store utgave. 



Erichsens „ Peter Dass" er saaledes uten overdrivelse en 

 bedrift; han har gjennem den git os tilbake en digter som 

 holdt paa at gaa tapt, og som vi ikke vil undvære, en ikke 

 ubetydelig national værdi fra en periode av vor historie hvor 

 der var altfor faa folkelige livsytringer til at vi har raad at gi 



