29 



amielse, X 

 mi ikke 

 t siden ai' 

 m Stein- 

 erkt nok 

 ■ vulkan 

 isset ud 

 bl evne 

 : repne- 

 i os alle 

 landsynl 



k de raf* 

 irsdalr , 

 Ivestligc 

 larm og 



juli, og 5 

 leliggen- 

 1 Skapttf I 



Lava- i 

 ter over 

 sydvest 

 og (ved 

 1 stræk- 

 ;ir dcraf, 



3Se vide 



l Buland 

 i 6 b* for 

 )erognes 

 paa :;i 

 krater- 

 :!() kil<>- 

 d. Den 

 □raaning 



lai, som 

 i vendte 

 I kort 

 ér gik i 

 bramdte 



hraunklipper. Baadé gjennem Ulfarsdalr og gjennem Yarnmrdalr gik der store elve, hvilke, stra\ 

 elter at dalene var forenet, sammen udgjod sit vand i Skapte I begge disse dale var der. tor \u\- 

 brudét godt beite. Navnet Varmårdalr Synes at antyde, at her tidligere har været, varme kilder, 

 skjont folk i 1794, etter Lalsson formedelst mangel paa agtpaagivenhed, intet vidste at berette om 

 gamle hverer, svovlkilder eller lava i denne ('ixn. Palsson antager, at udbrudet er begvndt omtrent 

 midt i Yarmardalr. Senere er hele den sydvestre række kommet [brand, <>g hvert krater har nd- 

 gvdt sit forraad af glødende lava gjennem Bærskilte render til Ynnnardalrs elv, der senere har be- 

 fordret lavaen gjennem en hovedrende til Ska pt a", der har ført «lem videre til behoede egne. Lfter- 

 haanden er saavel Skaptes rende som den sydvestlige del at Yarmardalr bleven proppet filla at" 

 lava, men bråterne vedblev at sprutte. Lavaen har da elter PåTssonfi mening i form af smaa bække 

 krobet mod syd over de saakaldte ITrossatungar, der nu utesten helt er bedækkede af lava, hen til 

 den nu helt med lava oplyldte I I rossa t nngiuf Og tilsidst er den fra nordnordost til sydsydvest gaaet langs 

 eller forbi (ialti til Blagil. Beliggenheden af denne her omtalte begravede I Irossatungna ogllrossa- 

 tungur kjender jeg ikke noiagtigt. Maaske er de gamle kratere sydligt for Yarmardalr en del af 

 Hrossatungur, Og maaske har 1 Irossatungna' strømmet mod sydvest i en dal eller Porsænkning mel- 

 lem disse kratere og Olduskér. Af den lava, som strømmede over Hrossatungur, blev da en ny 

 lavastrom, som styrtede frem efter Hrossatungntfs rende og helt optørrede elven. Denne strøm gik 

 videre mod sydvest hen til I Icilisa og fortnengte denne elv til den ostlige side, men fulgte forøvrigt 

 denne elvs rende hen til /.c/Do/fs/c//. hvor den igjen forenes med Skaptarendens lava. 



Paa vor vandring omkring ndbredsstederne er vi ikke komne hengere mod nord Og nordost, 

 end de afsatte hoidemaalinger viser. Lavaens grændsor mod nord og elvenes adløbssteder fra 

 jokellen er derfor alt tegnet efter bedste skjon, saaledes som vi antager, at det hele kan ligge. 



Den siclste nat, vi opholdt os i denne egn, natten mellem den 1 7de og bSde anglist indtraf 

 klarveir med frisk kulde, saa at teltet om natten fros stivt som pap. Solen belyste herligt deil 

 mægtige Skaptarjokull, da vi om morgenen forlod denne mærkværdige egn, hvor en expedition, bedre 

 udrustet med mad og klæder end vi var, vil kunne anstille langvarigere og mere dctaillerede mider- 

 søgelscr med stort geologisk og geografisk udbytte. Veien tog vi talbage over Miklafelh ryg og 



kom ogsaa ned til den ostlige lavastrom. Yeien gik videre paa ostsiden af Kaldbakr, et m;egtigt 

 tjeld bestaaende af palagonittuf med bænke af basalt. Hørgså har her paa østsiden af Kaldbakr nd- 

 skaaret et dybt Gjel, Hørgsdglufr. I sidegjel her iagttoges ja-ttegryder. 1'dimod kysten saaes et 

 vidtstrakt delta, dannet af 1 1 verlisfljots og Xrtpsvotns arme. Efter 7 timers ridt kom vi ved middags- 

 tider tilbage til Horgsdalr igjen. 



— Idet den flydende lava fulgte elvenes render frembragte den naturligvis stor forandring 

 i alle vasdragene, idet den dels opfvldte hele elveleierne, dels tilstoppede tvæn-lvene. Ren- 

 derne for de større elve, Skaptå, Hvcrjhfljbt, Steiiismjrarfljot, Sydri O/æra og E/ri O/æra samt 

 tildels KU^afljot blev mer eller mindre ndtyldte. Stephensen nævner følgende elve, som bleve til- 

 stoppede: paa Meoalland: Fcdgaqvhl. Landa, Lingaqvisl, Mclqvisl, paa sydsiden af Siba: llo//sa, 

 FjarlSani og Laxå og ovenfor bygden følgende bielve til Skapta }'annd, Hrossatimgna og Ilelliså. 

 Enkelte af disse elve, som til exempel Varma, er belt forsvundne under lavaen, andre, som elven 

 ved Holt, Holtsa, har dannet en liden iudsø, idet lavaen stopper for mumlingen, og forøvrig* har 

 våndene SØgt sig veie mer eller mindre forskjellige fra de gamle. Loran Hverfisfljdts lavastrom ei- 

 der paa Stephensens kart afsat en stor vandansamling; af denne opsteg der i t'784, da Stephensen 

 reiste derover, fØg paa de Heste steder, og paa uogle steder var våndet saa bedt, at man neppe 



