A PHALAROPUS HYPERBOREUS L, ELÖJÖVETELE 19 



evben is mintegy ezer darab Gödeny (Pelikan) a csiki hatärszeli magas 

 hegysegeket. 



A ritka, illetöleg eltevedt madaraknak megjelenese rendszerint 

 azon idöre esik, midön a vonuläsi evszak bekövetkezett s midön a nagy 

 ütban levö szärnyasok közül egyesek vagy kis csapatok az azon idöben 

 uralkodni szokott erös szelek es viharok ältal rendes ütjokböl elterittet- 

 ven, iränyt vesztve tevednek el olyan täjakra, hol mäskülönben meg- 

 jelenni nem szoktak, vagy midön rendes tartözkodäsi helyeiken az idö 

 befolyäsa következteben eledelük megszükülven vagy egeszen elfogyvän, 

 annak megszerzese vegett kenytelenek mäs videkre költözni. Az utöbbi 

 ällitäs helyessege bizonyitekät is leli azon jelensegben, miszerint nemely 

 eszaki madarak olyan telen, midön eszakon nemtalälhatnak eleg eledelt, 

 nagyobb csapatokban jelennek meg nälunk, mint pl. a Sdyemfarkü 

 löcska, Ampelis garrula Hösdrmdmj Plectrophanes nivalis, Lenilc Frin- 

 gilla linaria, stb. 



Ha mär a megjelölt idöben is erdekes tävoli eszak szülöttjeinek 

 megjelenese, annäl feltünöbb es megragadöbb, midön oly idöben teved- 

 nek hozzänk, mikor sem rendes vonuläsi ütjokon nincsenek, sem pedig 

 hazäjukban elelemhiänyt nem szenvednek s igy semmi termeszetes ok 

 nem fordul elö, hogy ütnak indulva messze fekvö orszägokba valö elte- 

 " vedesnek magokat kitegyek. 



A Phalaropus hyperboreus erdelybeni megjelenese epen ezen ano- 

 maliat tünteti fei, miert meltö, hogy megemlites tetessek feiöle, mivel az 

 ilyen termeszetellenes jelensegeknek pontos megfigyelese idövel amadär- 

 vonuläs jelensegeinek helyes megmagyaräzhatäsära nemi alapot szol- 

 gältathat. 



1851-ik ev junius 7-en mint kezdö madaräsz, Konczäröl, holakkor 

 lakäsom volt, a szomszed Drasso nevü közseghatärän levö felgätolt töra 

 mentem vadäszni, s azon remenyben, miszerint a szerencse valamit 

 puskäm csöve elibe hozand, beällottam övig vizbe, a tö nagy tükre 

 szelen levö nädba. Keves idö leteltevel le is szällt a tö tükrere egy kis 

 madär, melyet egy szerencses lövessel elejtettem, azonban csak üs/.asi 

 tudomänyomnak köszönhettem, hogy a madarat egy idöre a tudomäny- 

 nak, magamat pedig az eletnek megmenthettem, mivel nem Im Ivan, 

 mikep a tö közepön egy pär öl melysegü a viz, mikor zsäkmänyonial 

 felszedni akartam, ketszer merülteni a viz alä. 



Ezen peldäny volt az elsö Phalaropus hyperborens, melyet lättam, 



