Den nord-norske f j eldbygning 39 



en hård sraudsiggrå kvartsskifer, hvis grundmasse i regelen 

 findesrigt spættet med brune pletter afudskiltjernhydroxyd. 

 Denne afdeling træder navnlig frem langs efter de nedre dele 

 af Dividalen ligesom ogsaa ved Reisen-fos i en raægtighed 

 af 60 a 70 m. Den ligger umiddelbart over lerskiferen og 

 danner her således gruppens yngste led. 



Gruppen bygges i henhold hertil nedenfra opad af føl- 

 gende afdelinger : 



a. Konglomerat 



b. Sandsten 



c. Grønne og røde lerskifere i veksel med lyse og mør- 

 ke kvartsiter. Mægtiglied opimod 80 a 90 m. 



d. smudsig grå brunlig spættet kvartsskifer. Mæg- 

 tighed 90 m . 



Gruppens samlede mægtighed kan være at opføre med 

 180 til 220 m. — og kan på enkelte steder maske nå op til 

 opimod 250 m. 



Gruppen mangler i henhold til de hidtil gjorte aflæs- 

 ninger ganske indlejninger af kry stalliniskkalksten eller mag- 

 nesiaholdig kalksten, — indlejninger, der er så hyppige og 

 så betegnende for de højere liggende her optrædende skifer- 

 grupper. De til gruppen hørende sandstensartede dannelser 

 har derimod på sine steder vist sig svagt indblandet med 

 kulsur kalk. 



Gruppens lagrækker viser i regelen en lagstilling, der 

 kuns fjerner sig svagt fra horisontalfladen. Fuldstændig 

 horisontal lagstilling er dog på den anden side int etsteds at 

 påvise. Efter de forskjellige her omhandlede båndstrimler 

 er faldvinkelen regelmæssig udenfra indad Efter Nord-Rei- 

 sendal ligesona også efter Dividal falder lagrækkerne således 

 svagt indad til begge sider af dalen — lagstillingen er her 

 altså regelmæssig antiklinal med en bred luftsadel efter selve 

 dalindskjæringen. I strøgene efter Torne-træskens nordside 

 falder lag.stil lingen efter den brede kurve, hvorunder grup- 



