Den nord-norske fjeldbygning 57 



som langs effcer profilet bygger højfjeldspartierne fra en høj- 

 de af noget over 2000' (627 m.) opover til øverste top, ligger 

 derimod ind under Tormsø glimmerskifergrnppe, der ligeledes 

 tidligere fra kyststrøgene mod vest er bleven fulgt østover 

 til Bardo og Sørdalen. 



Som det vil fremgå af profilritset og den dertil knyt- 

 tede beskrivelse viser den ældre af halvkrystalliniske lag- 

 rækker byggede afdeling fra Orta-jokki vestover gjennem en 

 længere strækning en temmelig regelmæssig nordvestlig ind- 

 skyden på 40° a 45". Vestover blir faldvinkelen efterhånden 

 svagere og i strøgene om Snuorojokki er lagstillingen på 

 det nærmeste horisontal. En horisontal til svævende lag- 

 stilling er herfra fremdeles rådende et godt stykke vestover 

 nemlig indtil ellerrforbi den brede fra træsken indskydende 

 bugt Storvik. I strøgene om træskens vestlige botten viser 

 lagstillingen oftest en 20° vestlig til nordvestlig indskyden. 

 Langs efter Sørdalspasset (Tornepasset) er en vestlig indsky- 

 den temmelig forherskende, men ved siden deraf kan lag- 

 stillingen ofte vise sig temmelig variabel — på sine steder 

 endog med tilknytning af stærke bugtninger og snoinger. 

 Der vil i henhold hertil være sandsjailighed for at lagstil- 

 lingen i strøget fra Ortajokki vest over til Tornepasset kan 

 skjule forskjellige svingninger i faldretningen med dertil 

 knyttede brede svagere bolgeformige foldninger. Det vil så- 

 ledes fra disse strøg ikke være anledning til at drage bestem- 

 tere slutninger med hensyn til mægtigheden af den lavere 

 liggende af halvkrystalliniske skifere byggede afdeling. Føl- 

 ges afdelinger derimod videre langs efter Sørdalen til fjeld- 

 massens afheld mod Bardoelv, — hvis vandflade her ligger 

 i en højde af omkring 250' (78 m.) over havfladen — så vil 

 lagstillingen inden denne fra dalbunden op efter træde frem 

 på det nærmeste horisontal dog med svage brede bølgefor- 

 mige bugtninger. Forholdet er i så henseende klart at af- 

 læ-se langs efter Sørdalen, hvor fjeldmassen i regelen stiger 



